Номер провадження: 22-ц/813/5594/22 
Справа № 947/23869/21
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       05.12.2022 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,
переглянувши справу №947/23869/21 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення витрат, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2021 року у складі судді Куриленко О.М., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 6 серпня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що за заявою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суддею Київського районного суду м. Одеси видано судовий наказ від 21 серпня 2020 року в справі №947/22742/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованості за житлово-комунальні послуги, зокрема, за водопостачання, за період з 1 липня 2019 року по 31 липня 2020 року в сумі 4335,13 грн. та судового збору в сумі 210,20 грн. Також, суддею Київського районного суду м. Одеси видано судовий наказ від 5 лютого 2021 року в справі №947/3043/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1889,85 грн. та судового збору в сумі 227,00 грн. Судові накази було звернуто до виконання, в ході якого накладено арешт на все майно та рахунки, в тому числі й на кошти пенсії. При ознайомленні зі справами стало відомо про посилання ТОВ «Інфокс» на Договір про надання послуг від 16 червня 2016 року №134598/КВ-ВБС, розрахунки заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 2 липня 2019 року по 31 липня 2020 року та з 1 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 . Проте вказаний Договір є підробленим, а рахунки сформовані незаконно, так як згідно нотаріально посвідченого 15 червня 2016 року договору дарування вона ОСОБА_1 здійснила відчуження квартири ОСОБА_3 . Крім того, за даними ЖБК «Малиновський-7» будь-яка заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення станом на 1 травня 2021 року за ОСОБА_1 відсутня. В подальшому судові накази були скасовані, а виконавче провадження закрито, проте для цього ОСОБА_1 понесено витрати на сплату судового збору в сумі 227,00 грн., на правову допомогу в сумі 37050,00 грн. Крім того, ОСОБА_1 як особа з інвалідністю була позбавлена можливості лікування та нормального життя, зазнала моральних страждань. 
Посилаючись на вказані обставини, стаття 23, 1167 ЦК України, статті 133, 137, 141 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на її користь витрати на правову допомогу в сумі 37050,00 грн, на сплату судового збору в сумі 227,00 грн., на відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. (а.с.1-11).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.108-109). 
Відповідач ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що позовна вимога про стягнення судових витрат та витрат на правничу допомогу при скасуванні судового наказу не підпадає під жодний встановлений нормами чинного законодавства України спосіб захисту як самостійна вимога. Крім того, витрати на правову допомогу не підтверджені та не доведені; у позові не вказано у чому саме полягає порушення прав ОСОБА_1 філією, оскільки саме ОСОБА_1 не поставила до відома філію «Інфоксводоканал» про відчуження квартири. При зверненні до суду із заявами про видачу судових наказів філія не мала інформації про те, що ОСОБА_1 вже не є власником 196/1000 часток квартири АДРЕСА_2 , тому неправомірні дії філії як такі відсутні, завдання моральної шкоди не доведено (а.с.113-118).
Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, за змістом якої підтримано заявлені вимоги (а.с.132-135).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.143-148).
Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог про відшкодування моральної шкоди та безпідставністю вимог про стягнення понесених у наказному провадженні витрат на сплату судового збору та правову допомогу як шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення вимог (а.с.150-157).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права полягає в наступному. Суд в рішенні обставини виклав не правильно. Завдання філією шкоди підтверджується тим, що при зверненні до суду за видачею судових наказів для примусового стягнення неіснуючої заборгованості за комунальні послуги було використано підроблені документи, а саме Договір про надання послуг від 16 червня 2016 року №134598/КВ-ВБС та незаконно сформовані розрахунки заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 2 липня 2019 року по 31 липня 2020 року та з 1 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 не могла підписати вказаний Договір, так як вже не була власником квартири, підпис ОСОБА_1 підроблений. Незаконні та протиправні дії відповідача, що виразились у підробці та фальсифікації документів, поставили позивача у скрутне становище, в якому вона була вимушена звернутися до адвоката, послуги якого є платними, та морально страждати. ОСОБА_1 позбавлена можливості доступу до правосуддя для відновлення своїх конституційних прав, що виразилось у позбавленні можливості повернення витрачених на роботу адвоката грошових коштів та стягнення коштів за завдану відповідачем моральну шкоду. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує безпідставністю вимог про стягнення витрат та недоведеністю вимог про відшкодування моральної шкоди (а.с.186-192).        Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 37050,00 грн. та на сплату судового збору в сумі 227,00 грн. обґрунтовано тим, що дані витрати понесено для скасуванням виданого суддею Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22742/20 судового наказу від 21 серпня 2020 року та для скасуванням виданого суддею Київського районного суду м. Одеси у справі №947/3043/21 судового наказу від 5 лютого 2021 року.
Відмовляючи в задоволенні цієї частини вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що законодавством не передбачено можливості стягнення витрат зі стягувача на оплату правової допомоги та судового збору в наказному провадженні, також відсутні правові підстави для стягнення заявлених витрат як шкоди (збитків) у розумінні статей 22, 1166 ЦК України.
Судові витрати є витратами, що понесені особою у зв`язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи в суді. Такі витрати передбачено та їх відшкодування врегульовано процесуальним законом; судові витрати не є збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства та, відповідно, відшкодування судових витрат не є позовною вимогою в іншому провадженні.
Позовні вимоги ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 200000,00 грн. заявлено з підстав статей 23, 1167 ЦК України та обґрунтовано тими ж обставинами, пов`язаними із вищевказаними судовими наказами.
Відмовляючи в задоволенні цієї частини вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності вимог. 
Склад цивільного правопорушення як юридична підстава відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, не доведено. Неправомірних дій з боку ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у реалізації права звернення до суду у наказному провадженні для стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не встановлено. Та обставина, що вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі було заявлено за період після відчуження ОСОБА_4 квартири, рівно як і оспорювання заборгованості, слугували підставою для скасування судом судових наказів з роз`ясненням стягувачу права звернення до суду у позовному провадженні, тобто, такі обставини не свідчили про неправомірність дій філії «Інфоксводоканал». 
ОСОБА_4 не надано доказів того, що вона чи новий власник квартири повідомили надавача житлово-комунальних послуг у зміні споживача у зв`язку з відчуженням квартири. 
Укладення/не укладення договору про надання послуг, правильність нарахування заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги тощо підлягає з`ясуванню в разі спору судом при зверненні в порядку позовного провадження ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до споживача послуг про стягнення заборгованості. 
Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов правильного висновку про відмову в позові.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з січня 2022 року, призначена до розгляду на 10 листопада 2022 року ухвалою суду від 2 лютого 2022 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи правом на отримання/неотримання надісланих поштою судових повісток розпорядилися на власний розсуд; на 10 листопада 2022 року учасники справи повідомлені завчасно, підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 10 листопада 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення витрат, відшкодування моральної шкоди – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 5 грудня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова