ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1039/22 Справа № 199/5373/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савченко Є.М.  Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без конфіскації предметів торгівлі.
Згідно з оскаржуваною постановою, 15.07.2022 о 09:00 год., в м. Дніпро, по вул. Калиновій, 14, в приміщенні павільйону №70, ОСОБА_1 , здійснювала продаж алкогольних напоїв на розлив без марок акцизного збору, чим скоїла адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.156 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, й без належного з`ясування усіх обставин справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження щодо неї за ч. 1 ст. 156 КУпАП закриттю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції було проігноровано її доводи стосовно того, що протокол огляду не може бути належним доказом, оскільки ОСОБА_2 , який був зазначений в протоколі як понятий, є заявником у цій справі, тобто є зацікавленою особою, що унеможливлює його участь в якості понятого. Разом з цим, апелянт звертає увагу на те, що складений щодо неї протокол не містить відомостей про те, що вона була присутня при його складанні, а також не містить жодних посилань у відповідності до яких норм закону його склали, та з цих підстав протокол також є недопустимим доказом. До того ж, вказує, що поліцейськими, під час складання протоколу, не було роз`яснено понятим їх права і обов`язки, а також не було роз`яснено їй права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, через що вона була позбавлена можливості скористатись правовою допомогою адвоката. Крім того, звертає увагу, що у кафе, в якому вона працює, наявна ліцензія на реалізацію алкогольних виробів, а закупівля алкогольної продукції здійснюється виключно у офіційних постачальників, які надають відповідну документацію. Водночас, вказує, що виявлена працівниками поліції пляшка горілки без акцизної марки, була пошкоджена під час розвантажувальних робіт, та акцизна марка відклеїлась від пляшки і знаходилась поруч з нею, на що вона неодноразово звертала увагу поліцейських. З огляду на наведене, на переконання апелянта, судом не було належним чином з`ясовано усіх обставин цієї справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження - закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Аналізом доказів у справі встановлено, що суд першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував всі обставини, оскільки викладені в постанові висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Відповідо до ч. 1 ст. 156 КУпАП, що закидається у вину  ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зокрема без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Стаття 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Як видно з обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №090684, складеному щодо ОСОБА_1 , вона здійснювала реалізацію алкогольних напоїв на розлив, без марок акцизного збору, тоді як Закон України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби", в якому визначено поняття акцизного збору, на момент складання цього протоколу втратив чинність.
Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що поняття акцизного податку визначено в Податковому кодексі України та Законі України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Так, відповідно до п. 14.1.4. ст. 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Згідно з п. 226.5 ст. 226 Податкового кодексу України, маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Отже, судом першої інстанції залишено поза увагою наведені недолікі, допущені уповноваженою посадовою особою під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, які в свою чергу є істотними й позбавляють можливості встановити факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу цього правопорушення.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, місцевий суд в порушення ст. 280 КУпАП, дійшов необгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду мав вирішити чи правильно складено цей протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, на переконання суду, судом першої інстанції належним чином не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП та відповідно наявності в її діях складу цього правопорушення.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Отже, постанова підлягає скасуванню, та, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -
                                       
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.
       Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська  від 15 серпня 2022 року щодо  ОСОБА_1 , скасувати.
       Постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо  ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду Н.В. Коваленко