Справа № 127/9671/22 
Провадження № 33/801/721/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 08.05.2022 року приблизно о 15.10 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 130, водій ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки «Scoda» державний номер НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.9а ПДР. 
Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спецприладу «Драгер Алкотест» 7510, чек драгер № 172, результат - 0,39%, в процесі безперервної відеофіксації на нагрудну камеру № 467731.
Не погоджуючись із постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана постанова винесена з істотними порушеннями процесуальних норм КУпАП, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також іншого нормативно-правового національного законодавства, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що його захисником було подано клопотання про витребування доказів, а саме свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - саме газоаналізатора Alcotest 7510 АRLM-0449, яким проводився огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки, а також належним чином завірену копію інструкції з експлуатації газоаналізаторів Alcotest 7510.
Апелянт звертає увагу на те, що до Вінницького міського суду Вінницької області на вимогу суду надійшли документи відносно іншого законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора Alcotest 7510 OIML; АRLM-0449, які суддя використала мотивуючи та обґрунтовуючи незаконне рішення суду.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з роздруківки інформації з пристрою, яким проводився огляд на стан сп`яніння – вимірювання здійснювалось саме вимірювальним засобом Alcotest 7510; АRLM-0449, а не пристроєм Alcotest 7510 OIML; АRLM-0449, тобто пристроєм, що не містить маркування OIML взагалі, а також без будь якого іншого маркування, серії або інших позначок, що використовується виробниками. Згідно з офіційної інструкції, яка була надана його захисником вимірювальний пристрій Drager Alcotest 7510 обов`язково має проходити градуювання (калібрування) раз на 6 місяців, а згідно з інструкцією, що була надана суду та яка має чітке зазначення про експлуатацію Drager Alcotest 7510 OIML – вказаний пристрій має проходити градуювання (калібрування) принаймні раз на 12 місяців.
Наведене вище, на його думку, є істотними обставинами справи. які суддею першої інстанції взагалі були проігноровані та не наведені в оскаржуваній постанові, оскільки згідно з результатом аналізу, у нього було встановлено 0,39 проміле, що є сумнівним показником, оскільки він вжив лише дві баночки пива у попередній день проходження огляду на стан сп`яніння, а саме, 07.05.2022 у вечері після робочого дня. 
Крім того, під час розгляду справи, а саме при дослідженні доказів та доказуванні відсутності стану алкогольного сп`яніння, захисником – адвокатом Сологубом В. Г. було звернуто увагу та постановлено прохання до суду про врахування положення п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, згідно з яким показник тесту наявності алкоголю має мати цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові, тобто відсутності в законодавстві України встановленої допустимої норми алкоголю, що видихається в повітря, а також врахувати положення п. 5 статті 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968, ратифікованої УРСР 25.04.1974, згідно з положеннями якої, максимальний рівень алкоголю у крові відповідно до національного законодавства не має перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Так, згідно з таблицею перерахунку одиниць виміру алкоголю у повітрі, що видихається 0,25 мг становить 0,5 проміле. Вказує, що за результатами проведеного тестування місткість алкоголю у повітрі, яке він видихав у Drager Alcotest 7510 – становила 0,39 проміле, тобто в межах норми, передбаченої міжнародною конвенцією, що дійсно могло залишитися від попереднього вживання пива під час вечері за добу до цього, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сологуба В. Г., які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 264850 від 08.05.2022, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; роздруківкою з приладу «Драгер Алкотест 7510» з результатом тестування на місці зупинки – 0,39 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду, яким встановлено стан сп`яніння – 0,39 проміле. Також відеозаписом підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та вимог ст. 266 КУпАП.
З матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестера «Драгер Alcotest 7510» на місці зупинки транспортного засобу, з чим погодився ОСОБА_1 ..
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори Драгер Alcotest. Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Драгер Алкотестер 7510».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII (із змінами) термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest®, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
Апаратура фірми «Drager» відповідає вимогам ОІМL R 126:1998 «Evidential breath analyzers ОІМL R 126, edition 1998, IDT (Доказові аналізатори повітря що видихається), а також технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, який затверджено Постановою КМУ № 94 від 13.01.2016.
Принтер «Drager Mobile» дозволяє на місці перевірки роздрукувати результати вимірювання концентрації алкоголю в повітрі, що видихається. Передача даних з «Drager Alcotest 7510 OIML» здійснюється за допомогою оптичного інтерфейсу.
Судом першої інстанції було досліджено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки: газоаналізатора Алкотест 7510 АRLM-0449 (відповідне ідентифікуюче маркування АRLM-0449 міститься в роздруківці), згідно якого за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та Інструкція з експлуатації газоаналізаторів Алкотест 7510 з обов`язковою наявністю вимог щодо терміну калібровки (градуювання) даного приладу.
Отже, дане Свідоцтво (а. с. 38) чинне до 05.08.2022, що відповідає положенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII, а тому безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що пристрій, яким здійснювалося освідування ОСОБА_1 , не проходив відповідне градуювання (калібрування).
Дослідження світової практики дозволяє дійти висновку про те, що кількісний критерій концентрації алкоголю в крові, при перевищенні якого водія транспортного засобу може бути притягнуто до відповідальності, у різних країнах становить від 0,0 до 0,9 ‰ (залежно від національного законодавства). В нашій країні, яка обрала курс на євроінтеграцію не стали експериментувати і залишили усталений з радянських часів нульовий поріг (пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Проте в нормах Інструкції визначено кількісний показник - 0,2 ‰, оскільки, на думку суду, сучасний рівень розвитку науки і техніки дозволяє виявляти та визначати концентрацію алкоголю за повітрям, що видихає людина з урахуванням відповідної похибки.
Враховуючи наведене є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що за відсутності в законодавстві України встановленої допустимої норми алкоголю, що видихається в повітря, слід врахувати положення п. 5 статті 8 Віденської конвенції «Про дорожній рух» від 08.11.1968, ратифікованої УРСР 25.04.1974.
Суд відхиляє доводи апелянта про те, що суддя не виходячи до нарадчої кімнати оголосила постанову суду. Вихід суду в нарадчу кімнату КУпАП не передбачено, тому постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП). Разом з тим, на думку суду, вихід судді у нарадчу кімнату не є процесуальним порушенням.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.93 N 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку. 
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду                                Ю. Б. Войтко