КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/32779/21	
Провадження № 33/824/2212/2022
Головуючий в суді першої інстанції: Агафонов С.А.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
19 вересня 2022 року                                                                               місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Різника Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності 	 	  ОСОБА_1 	
захисника	 	Різника І.А.	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 23 листопада 2021 року о 20 год. 59 хв., по вул. Волгоградська, 16, у м. Києві, керував транспортним засобом «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння був проведений зі згоди водія у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Drager», результат позитивний - 2.61 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі захисник Різник І.А. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року та направити справу на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Крім того, захисник вказує на те, що за кермом автомобіля «Рено» з номерним знаком НОМЕР_1 перебувала дружина ОСОБА_1 , однак у зв`язку з тим, що було вчинено ДТП, то він злякався та не вказав суду про те, що автомобілем керувала інша людина.
Наведена обставина, як вважає апелянт, не була досліджена судом першої інстанції, отже вважає, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Поряд з цим, захисник звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній повний безперервний відеозапис з моменту зупинки транспортного засобу до моменту залишення місця зупинки.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Різника І.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга захисника Різника І.А. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.
Оскаржуючи судове рішення, захисник зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Для перевірки наведених обставин судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції із якого вбачається, що останній повідомляє ОСОБА_1 суть вчиненого ним правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що також, вказано і в протоколі про адміністративне правопорушення, зауважень або заперечень до якого ОСОБА_1 не зазначив.
Крім того, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано, як особа жіночої статі повідомляє про те, що ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком, та що він сів за кермо, щоб перепаркувати автомобіль. При цьому ОСОБА_1 також повідомляє, що він керував транспортним засобом, щоб дати змогу проїхати іншому автомобілю. Крім того працівникам поліції ОСОБА_1 повідомляє, що вживав алкогольні напої, на пропорцію пройти огляд на стан сп`яніння погодився.Результати проведеного огляду ОСОБА_1 не оскаржував та не вимагав від працівників поліції направити його до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога.
Таким чином не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Також апеляційний суд зазначає, що як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена з дотриманням положень ст. 266 КУпАП, а також вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства хорони здоров'я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Поряд з цим, оскаржуючи постанову суду першої інстанції апелянт також зазначає, що відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського є неналежним доказом, оскільки відеозапис не вівся безперервно, однак такі доводи апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому повністю відображена подія вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дані обставини були в повному обсязі, всебічно досліджені та перевірені судом першої інстанції, про що зазначено у постанові суду.
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника Різника І.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                         Ю.Р.Трясун