ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5190/22 Справа № 932/2229/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк “Приватбанк” на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року АТ КБ “Приватбанк” звернулися до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог АТ КБ “Приватбанк” посилалися на те, що ОСОБА_1  звернулась до АТ КБ “Приватбанк” з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву  б/н від 06 жовтня 2011 року, згідно якої тримала кредит розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети – заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з “Умовами та правилами надання банківських послуг”, “Тарифами”, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.  АТ КБ “Приватбанк” свої зобов`язання за договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10 січня 2020 року становить 28104 грн. 71 коп., яка складається із: 15 539 грн. 10 коп.-заборгованість за тілом кредиту, 15539 грн. 10 коп. -заборгованість за простроченим тілом кредиту,  3 646 грн. 52 коп. -  заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит , 7104 грн. 58 коп.-  пеня, 500 грн.-штраф (фіксована частина), 1314 грн. 51 коп. штраф (процентна складова). На підставі викладеного АТ КБ “Приватбанк” просили суд стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за договором б/н від 06 жовтня 2011 року станом на 10 січня 2020 року у розмірі 28104 грн. 71 коп., судові витрати у розмірі 2102 грн. 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В апеляційній скарзі АТ КБ “Приватбанк” просить рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ “Приватбанк” в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Звернувшись до суду з позовом, АТ КБ “Приватбанк” посилалися на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 жовтня 2011 року  ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.4-6). 
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.15).
Відповідно до положень п.2.1.1.1.1. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою на підставі ст.634 Цивільного кодексу України Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ “Приватбанк” клієнт приєднується до цих Умов та Правил (далі - Умови або Договір). Паспорт споживчого кредиту та Тарифи Банку (далі - Тарифи) є невід`ємною частиною цього Договору. Перелік кредитних карток, на які Банк встановлює кредитні ліміти: Карта “Універсальна”, карта “Універсальна Gold”, Преміальні картки: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Цей перелік може змінюватися та доповнюватися на розсуд Банку. 
Згідно положень 2.1.1.2.1. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором
Відповідно до положень п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою строк кредиту — 20 років. При цьому Сторони узгодили, що строком повернення кредиту є останній день відповідного календарного місяця останнього року дії строку Договору.
Згідно положень п. 2.1.1.2.5. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього Договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений Банком Клієнту, та який за розміром не перевищує: 50 000 грн для карт “Універсальна”, 75 000 грн для карт “Універсальна голд”, 100 000 грн для Преміальної картки Platinum, 200 000 грн для Преміальної картки World Black Edition, 400 000 грн для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн для Преміальної картки Infinite, 300 000 грн для Преміальної картки VISA Signature. При цьому Сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із Клієнтом.
Відповідно до положень п.2.1.1.2.6. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою сторони узгодили, що в період строку користування кредитом Клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому Сторони узгодили, що в такому разі платність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення відповідно до діючих Тарифів Банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна типу картки не потребує додаткового погодження Сторонами.
Згідно положень п. 2.1.1.2.7. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою кредит надається шляхом встановлення Банком кредитного ліміту на рахунку Клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів.
Відповідно до положень п.2.1.1.2.8. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору.
Згідно положень п.2.1.1.2.9. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою сторони узгодили, що при користуванні кредитом Банк встановлює Пільговий період. Пільговий період кредитування – встановлений Банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого відсотки за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Тривалість Пільгового періоду - до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту. 
У позовній заяві АТ КБ “Приватбанк” просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2011 року у розмірі 28104 грн. 71 коп., яка складається із: 15 539 грн. 10 коп.-заборгованість за тілом кредиту, 15539 грн. 10 коп. -заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3 646 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит , 7104 грн. 58 коп.- пеня, 500 грн.-штраф (фіксована частина), 1314 грн. 51 коп. штраф (процентна складова), судові витрати у розмірі 2102 грн. (а.с.4-6).
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що  ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2011 року станом на 10 січня 2020 року у розмірі 28104 грн. 71 коп., яка складається із: 15 539 грн. 10 коп.-заборгованість за тілом кредиту, 15539 грн. 10 коп. -заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3 646 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит , 7104 грн. 58 коп.- пеня, 500 грн.-штраф (фіксована частина), 1314 грн. 51 коп. штраф (процентна складова) (а.с.7-14).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ “Приватбанк”, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «Приватбанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
З матеріалів справи вбачається, на підтвердження позовних вимог АТ КБ “Приватбанк” надано суду копію Анкети-заяви  ОСОБА_1 від 06 жовтня 2011 року, в якій вона виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитну картку (а.с.15).
У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.15).
Анкета-заява  ОСОБА_1 від 06 жовтня 2011 року, містить відомості про оформлення відповідачем кредитного договору з наданням кредитного ліміту за Умовами та Правилами надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою кредитка «Універсальна». 
Зазначена вище заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору, процентна ставка не зазначена.
Відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів).
З наданого банком розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку вбачається, що  ОСОБА_1 має заборгованість перед банком за кредитним договором, яка станом на станом 10 січня 2020 року становить 28104 грн. 71 коп., яка складається із: 15 539 грн. 10 коп.-заборгованість за тілом кредиту, 15539 грн. 10 коп. -заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3 646 грн. 52 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 7104 грн. 58 коп.-пеня, 500 грн.-штраф (фіксована частина), 1314 грн. 51 коп. штраф (процентна складова) (а.с.7-14, 65-80).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути, крім заборгованості по кредиту (суму фактично отриманих коштів), відсотки за користування кредитом, пеню, штрафи. 

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту 15539 грн. 10 коп., стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту 15539 грн. 10 коп., заборгованість за простроченими відсотками 3 646 грн. 52 коп., пеня 7104 грн. 58 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 1314 грн. 51 коп.
Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06 жовтня 2011 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах цієї справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 жовтня 2011 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою – споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач – фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що відповідач  ОСОБА_1  користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором.
Відповідач  ОСОБА_1  не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ “Приватбанк”, не довила відсутність заборгованості.
Укладений між сторонами кредитний договір від 06 жовтня 20211 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ПАТ КБ “Приватбанк” є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2011 року у розмірі 15 539 грн. 10 коп - заборгованість за тілом кредиту.
Позовні вимоги про стягнення заборгованість за відсотками, пеня, штрафи є недоведеними фактом досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем у будь-якому розмірі процентів, неустойки, а тому у задоволенні позовних вимог банку в цій частині повинно бути відмовлено.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ КБ “Приватбанк”.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” – задовольнити частково.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2022 року у справі позовом Акціонерного товариства Комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості - скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” заборгованість за кредитним договором б/н від 06 жовтня 2011 року, що утворилася станом на 10 січня 2020 року, у розмірі 15 539 грн. 10 коп. - за тілом кредиту. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” — відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (ІНН  НОМЕР_1 )на користь Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” судовий збір у розмірі 5 255 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

       Судді Т.П. Красвітна

                                                                                                                    О.В. Свистунова