Ухвала
Іменем України
 
12 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 524/8268/18
провадження № 61-12233ск22    
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2022 року в складі судді 
Кривич Ж. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 
2022 року в складі колегії суддів: Хіль Л. М., Карпушина Г. Л., Пилипчук Л. І. у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука 06 листопада 2018 року, просив поновити строк на подачу заяви.
Заява обґрунтована тим, що суду не були відомі такі факти як те, що на момент винесення судового наказу дочка була зареєстрована з ним та перебувала на його повному утриманні, а ОСОБА_3 періодично відвідувала дочку, але з нею не проживала.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 
2022 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука 06 листопада 2018 року, залишено без задоволення.
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що наведені заявником ОСОБА_4 обставини не є нововиявленими у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 проживала разом із матір`ю, яка її утримувала та утримує. Наявність у ОСОБА_1 двох інших неповнолітніх дітей є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, а не перегляду судового наказу.
07 грудня 2022 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким вимоги заяви задовольнити.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди необґрунтовано відхилили як нововиявлені обставини реєстрацію місця проживання дитини разом із ним та перебування дочки на його утриманні на момент винесення судового наказу. Під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду цієї категорії заяв в нього була відсутня процесуальна можливість заперечити проти заявленої вимоги, навести свої доводи та надати відповідні докази, тому вказані обставини не могли бути предметом дослідження суду першої інстанції. Проте вказані обставини мають істотне значення для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання доньки. Скаржник посилається на те, що вказане дає підстави для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу. 
Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано ним вперше 07 листопада 2022 року. На підтвердження зазначених обставин до касаційної скарги додано відповідні докази.
Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).
Ураховуючи те, що касаційну скаргу подано 07 грудня 2022 року, тобто протягом тридцяти днів з дня, коли особа отримала оскаржену ухвалу, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
У пункті 4 частини першої статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
За змістом частин сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який також може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 серпня 2021 року у справа № 461/1229/20 (провадження № 61-15179св20).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Суд встановив, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 21 липня 2015 року. Спір про визнання місця проживання неповнолітньої дитини сторони не ініціювали. Дочка сторін дійсно зареєстрована з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , з 08 травня 2009 року (а. с. 43, 36). Відповідно до акту ТОВ «Житлорембудсервіс» № 32 від 02 червня 2022 року ОСОБА_3 разом із дочкою ОСОБА_5  дійсно проживають з 01 червня 2018 року по теперішній час (а. с. 121). Згідно інформації про участь батьків учениці 9-Б класу ОСОБА_5 від 02 червня 2022 року батько дитини контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується; мати дитину приводить до школи та забирає за можливості, відвідує класні збори, спілкується із педагогами, цікавиться шкільним життям дочки (а. с. 122). За даними декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-3435-3Н9Х від 27 червня 2018 року, адреса реєстрації дитини: 
АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 (у бабусі) (а. с. 138). ОСОБА_1 має іншу сім`ю та має на утриманні ще двох дітей: неповнолітню дочку ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_7 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 49, 50-51, 133, 134). У судовому засіданні судом з`ясовано, що факт реєстрації ОСОБА_8 за місцем проживання батька - у квартирі АДРЕСА_3 , та переважного проживання до листопада 2021 року з бабусею (матір`ю батька) у квартирі АДРЕСА_4 , пояснюється тим, що мати дитини власного житла не має, а квартира бабусі заходиться поряд зі школою, де ОСОБА_9 навчається.  Дочка сторін проживає з мамою, яка її утримувала та утримує. 
Встановивши, що обставини, на які посилається скаржник не є нововиявленими, суди зробили обґрунтований висновок про залишення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу без задоволення.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 
1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених ухвали свідчить, що правильне застосовування судом першої інстанції та апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 червня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду 
м. Кременчука від 27 червня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                      Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат