ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 33/821/417/22 Справа № 695/1407/22 Категорія: ч.3 ст. 172-20 КУпАП	Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/1407/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , механіка-водія відділення інженерної техніки ІСВ ІСР в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 грн., постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 496,20 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 10.06.2022 о 09 год. 30 хв. перебував на території військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Правопорушення скоєно під час дії особливого періоду.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Апеляційні вимоги обгрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а письмові покази свідків, наявні у справі, є неналежним доказом, оскільки зібрані неуповноваженою особою. 
Зазначає, що протокол №60 медичного огляду не передбачений вимогами закону, і проведення медичного огляду відбувалося з порушенням ст. 266 КУпАП та інструкції, також не було відібрано біологічні зразки для лабораторного дослідження. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в його діях скаладу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Заслухавши думку захисника ОСОБА_2 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про військове адміністративне правопорушення № 1402/18 від 10.06.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2022 о 09 год. 30 хв. перебував на території військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Правопорушення скоєно під час дії особливого періоду (а.с. 1);
- даними протоколу №60 медичного огляду ОСОБА_1 , згідно якого останній 10.06.2022 о 10 год. 15 хв. перебував у стані сп`яніння, пов`язаного із вживанням марихуани (а.с. 5);
- показаннями лікаря ОСОБА_3 , який був безпосередньо допитаний судом першої інстанції, і показав, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проходив в його присутності, ОСОБА_1 в ході огляду пояснив, що вживав марихуану близько 3 тижнів тому. Зазначив, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою тест-смужок та сечі останнього, які показали наявність наркотичної речовини, при цьому тестування проводила медсестра під його наглядом, документацію заповнював він. Протокол огляду згідно наказу головного лікаря наданий для використання в роботі, він був вручений особі, яка ОСОБА_1 супроводжувала. Під час огляду ОСОБА_1 не заперечував результати швидкого тесту, а тому не направлявся в лабораторію для більш детального дослідження. 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
Також за клопотанням сторони захисту місцевим судом був допитаний свідок ОСОБА_4 , який показав, що знає ОСОБА_1 один місяць, він характеризується позитивно, добре несе службу, дисциплінарних проступків не допускав, на спецобліках не перебуває.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.12.2021 (а.с. 12-14) не покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а дому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були лише присутні під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, і їх покази також не покладено в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкимінованого йому адміністративного правопорушення, та не впливають на доведеність його вини, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
З показів лікаря ОСОБА_3 , який був допитаний місцевим судом, вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився в його присутності, і останній не заперечував результати тесту, тому не направлявся для проведення додаткового лабораторного дослідження, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом вірно зроблено висновок про те, що протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння є належним доказом, оскільки результат огляду позитивний. 
Формальна невідповідність бланку, на якому зафіксовано проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, не виключає факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, що виявлено під час його огляду.
Апеляційним судом не встановлено порушень ч.2 ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної постанови.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, є безпідставними.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка