КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 381/3056/21
провадження № 22-ц/824/8760/2022
 
03 жовтня 2022 року                                                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд   у складі колегії суддів :
судді-доповідача Кирилюк Г. М.,
суддів:  Рейнарт І. М.,  Семенюк Т. А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат  на утримання доньки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року  в складі судді Осаулової Н.А.,
встановив :
 
20.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з  позовом до  ОСОБА_2 , в якому з урахуванням  заяви від  25.10.2021 про  збільшення  позовних вимог, просила   стягнути  з  відповідача  на   її користь Ѕ   вартості слухового апарату Starkey Muse I 1000 EU ВТЕ 312 CHAMP у розмірі 19  000 грн та аліменти на  утримання  доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4  частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову до припинення навчання або досягнення дочкою  двадцяти трьох років.
Позовні  вимоги обґрунтовувала тим, що  перебувала  з  відповідачем  в зареєстрованому  шлюбі з  04 липня  2009  року. 
В шлюбі  народились  дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням  Фастівського  міськрайонного  суду  Київської області  від  07  листопада  2019 року  шлюб між сторонами розірвано.
Донька ОСОБА_3   проживає  разом з нею,  навчається  в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Фастівський центр професійно-технічної освіти».   Термін  закінчення навчання за навчальним планом  - 30.06.2022.
Донька ОСОБА_3   є особою  з інвалідністю  другої групи. Доньці встановлено  діагноз:  хронічна  двостороння  прогресуюча сенсоневрологічна  туговухість  1 ст.  
У  зв`язку зі  станом  здоров`я  доньки, вона придбала слуховий апарат марки Starkey Muse I 1000 EU ВТЕ 312 CHAMP, який  коштує  38 000  грн. 
Відповідач   є платоспроможним,   29.02.2020  придбав  однокімнатну  квартиру   в АДРЕСА_1 ,  має у власності Ѕ частки квартири  в АДРЕСА_2 , а також  ј частки квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_3 . Крім  доньки   ОСОБА_4 ,  на  яку він  сплачує аліменти в розмірі   2000  грн щомісячно,  інших осіб на  утриманні  не  має.
Посилаючись на  вказані  обставини та положення   ст.182,  185, 198-201 СК  України    просила  позов  задовольнити.
Ухвалою  Фастівського  міськрайонного  суду  Київської області від  10 вересня  2021  року   залучено  до  участі в справі  в якості третьої особи доньку сторін    ОСОБА_3 .
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року  позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 вартості слухового апарату Starkey Muse I 1000 EU ВТЕ 312 CHAMP у розмірі 19 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4  частини від усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з 27.08.2021 і до припинення навчання ОСОБА_3 у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Фастівський центр професійно-технічної освіти», а саме до 30.06.2022. 
Зазначено, що  право  на  утримання припиняється  у  разі  припинення  навчання  ОСОБА_3   у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Фастівський центр професійно-технічної освіти».
Рішення суду допущено до негайного виконання у межах суми платежу  за  один місяць.
Стягнуто  з  ОСОБА_2   на  користь  держави  судовий збір  в розмірі  1 816  грн. 
07.07.2022 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення  Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. 
Вважає  рішення  суду  першої  інстанції  незаконним і необґрунтованим,  оскільки  судом  неповно  та неправильно  встановлено  обставини, які мають  значення  для справи,  внаслідок  неправильного  дослідження  доказів  та їх оцінки, що призвело до неправильного вирішення даної справи.
Свої доводи обґрунтовує тим, що витрати на  придбання  слухового апарату не  є  додатковими витратами,  які викликані особливими  обставинами  в розумінні  статті 185  СК  України.   
Позивачка не  надала  докази, які б свідчили про  необхідність  матеріальної  допомоги на  утримання  повнолітньої  доньки понад отримуваний нею дохід.
Зазначив, що   донька  навчалася  в ДПТНЗ  «Фастівський ЦПТО» з  вересня  2021  року  по  30  червня  2022  року, форма  навчання  - безкоштовна, донька щомісячно отримувала стипендію  в сумі  490  грн,  з  лютого  2022  року -  в сумі  1 250 грн; з  13.09.2021 по  05.11.2021  донька  проходила  виробничу практику  в ТОВ  «Антарес-2016», м. Київ. Він  поніс витрати, пов`язані з  проїздом  доньки     в Київському  метрополітені до місця проходження  виробничої практики,  придбавши транспортну  карту та 13.09.2021  поповнив її на  суму 325 грн.  Донька  отримує щомісяця державну  соціальну  допомогу  у зв`язку з  інвалідністю  в розмірі  1 854 грн. Він  добровільно, на власний розсуд,  з вересня  2021  року  по травень 2022  року,  добровільно  сплатив аліменти на  утримання  доньки ОСОБА_3 на загальну  суму 22 164 грн. Позивачка не  надала суду докази, які б свідчили про необхідність матеріальної допомоги на повнолітню доньку понад отримуваний нею дохід. Сукупний щомісячний розмір  доходу  доньки з вересня  2021  року  по січень  2022  року  становив 2 344 грн,  а з лютого  2022  по  червень 2022   року -  3 104 грн.
Судом не  враховано обставини добровільного  надання  ним матеріальної  допомоги на  утримання  дитини,  яка навчається, які підтверджені   відповідними доказами. 
Доказами, які підтверджують  оплату ним аліментів на  утримання  доньки є:  квитанція  від 07.10.2021 - аліменти за вересень 2021  року  в сумі 2 380  грн; квитанція  від 03.11.2021 - аліменти за жовтень  2021  року в сумі 2 510  грн; квитанція  від 08.12.2021 - аліменти за листопад 2021  року  в сумі 2 380  грн; квитанція від 04.01.2022 - аліменти за грудень  2021  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від 07.02.2022 - аліменти за  січень 2022  року  в сумі 2 481  грн; квитанція від 27.02.2022 - аліменти за  лютий 2022  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від  07.03.2022 - аліменти за березень 2022  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від 22.04.2022 - аліменти за  квітень 2022  року  в сумі 2 485 грн ; квитанція від 07.06.2022 -аліменти за травень 2022  року  в сумі 2 485 грн.
Зазначені  докази були додані  до матеріалів справи, проте залишились  поза увагою  суду першої інстанції.               
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує, що придбання  слухового апарату було  викликано  необхідністю призупинення   подальшого  загострення  хвороби доньки  та покращення  стану  її  здоров`я.  
Відповідач працює  в ТОВ  «КРАЙЗЕЛЬ-БУДІВЕЛЬНІ  МАТЕРІАЛИ», отримує  заробітну  плату в розмірі  20 000  грн. 
В матеріалах справи відсутні будь-які аргументи та докази,  які б свідчили про  скрутне матеріальне становище відповідача, що унеможливлює утримання ним своєї повнолітньої непрацездатної доньки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.
Донька ОСОБА_3 отримує  державну  соціальну допомогу на лікування  у зв`язку з її особливим станом  здоров`я. Отримувана  нею стипендія залежить від  результатів навчання  та носить періодичний характер. 
З 28 березня  2021  року  до  жовтня  2021  року   відповідач  в  добровільному порядку  не надавав  фінансову допомогу  на  утримання  повнолітньої доньки, яка продовжувала  навчання.
22.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду  з клопотанням  про  витребування   довідки  про  щомісячну  заробітну  плату ОСОБА_2   з березня  2019 року  по даний час. Також  просила  викликати  ОСОБА_3 в судове  засідання  для її допиту в якості свідка та долучити до  матеріалів справи  копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 263147219 щодо зареєстрованого за ОСОБА_2 нерухомого майна.
28.09.2022 надійшли заперечення представника ОСОБА_2 - адвоката Коломієць Т. О. на подане ОСОБА_1 клопотання.
Клопотання  про  витребування  довідки про  щомісячну  заробітну  плату відповідача  та про допит в якості свідка  третьої особи по  справі   ОСОБА_3   не  підлягає задоволенню  з таких підстав.
У  пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.
Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17 (провадження № 61-35488св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).
Суд апеляційної інстанції  не  вбачає підстав для  витребування  нових доказів,  оскільки  останні суду першої інстанції  надано не було, будь-якого обґрунтування поважності причин неподання  їх суду  першої  інстанції   також не  наведено. 
Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 263147219 щодо зареєстрованого за ОСОБА_2 нерухомого майна була надана  позивачем  до  позовної заяви та  наявна  в матеріалах справи (а.с. 29- 32, т. 1).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Переглянувши справу за  наявними  в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з таких підстав. 
Судом  встановлено,  що  сторони  перебували в зареєстрованому  шлюбі  з  04 липня  2009 року.
Сторони мають  малолітню  доньку  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітню  доньку ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 .  
Рішенням Фастівського  міськрайонного  суду  Київської області від  07  листопада  2019 року  шлюб між сторонами  розірвано.
Рішенням  Фастівського міськрайонного  суду Київської області  від 23 липня  2021  року   з  ОСОБА_2   стягнуто  аліменти на  утримання  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 ,   в твердій грошовій сумі   в розмірі  4 000  грн щомісячно,  починаючи з  01.03.2021  року  до  досягнення  дітьми повноліття.  
ІНФОРМАЦІЯ_5   ОСОБА_3 набула  повноліття.
Сторони разом з дітьми проживають в АДРЕСА_4 .
Відповідно до  довідки  ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної  освіти» від  31.05.2021 №763,  ОСОБА_3 дійсно  навчається  в цьому  навчальному закладі   з 01.09.2019 на денній формі навчання,  отримує стипендію. Закінчить навчання 30.06.2022  (а.с. 17 т.1).
Відповідно до  довідок про  доходи, виданих  ДПТНЗ  «Фастівський  ЦПТО»   розмір  стипендії    ОСОБА_6   за період  з листопада  2020  року по  червень 2021  року   становив  490  грн  щомісяця.  Крім цього,  у грудні  2020  року  їй була  нарахована  премія в сумі 250 грн  та матеріальна  допомога  в сумі 145 грн  (а.с. 57, 58 т.1). 
Відповідно до  довідки  ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної  освіти» від  02.02.2022 №78,  ОСОБА_3 дійсно  навчається  в цьому  навчальному закладі  на  денній  формі навчання з 01.09.2019 та отримує  стипендію  в розмірі  1 250  грн.  Закінчить навчання 30.06.2022 (а.с. 188 т.1).
Відповідно  до  довідки  до  акта огляду   МСЕК серія АВ №1072832, ОСОБА_3   є особою  з  інвалідністю другої групи з 07  травня 2021  року.   Причина  інвалідності -  інвалідність  з дитинства.  Інвалідність  встановлена  на строк до 01 червня  2022  року.   Дата чергового  переогляду  10.05.2022, Рекомендовані заходи щодо  відновлення  працездатності  -  нагляд та лікування  (а.с. 18, 19  т.1).
Відповідно  до   відповіді управління  соціального  захисту населення  виконавчого  комітету Фастівської  міської ради  від  06.10.2021,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на   обліку  та отримує  державну  соціальну  допомогу  особам з інвалідністю   з  дитинства та дітям з  інвалідністю  в розмірі  1 854  грн (а.с. 55 т.1). 
Згідно  відповіді  Комунального  закладу  Київської  обласної ради  «Обласне   бюро  медико-соціальної експертизи»  Київської  обласної ради від 08.02.2021  №21,   ОСОБА_3 не  є особою  з  інвалідністю по слуху,   тому  МСЕК не  визначила  потребу в забезпеченні  її   слуховим апаратом (а.с. 187  т.1).
Відповідно до консультативного  висновку  сурдолога-отоларинголога ТОВ  «Беттертон», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попереднім оглядом   і аудіологічним обстеженням виставлений діагноз: хронічна двостороння  прогресуюча сенсоневральна  туговухість  1 ст.  Рекомендовано:  бінауральне  слухопротезування (а.с. 21 т.1). 
09.06.2021  ОСОБА_1 з  ТОВ  «Беттертон»  уклала  договір   купівлі-продажу товарів у розстрочку,  відповідно  до  якого  було  придбано  слуховий апарат   Starkey Muse I 1000 EU ВТЕ 312 CHAMP вартістю  38 000  грн  (а.с.  23-28, 120, 121 т.1). 
Задовольняючи позовні вимоги в частині  стягнення  з  відповідача на  користь  позивачки  Ѕ вартості слухового  апарату  Starkey Muse I 1000 EU ВТЕ 312 CHAMP в розмірі  19 000  грн,  суд   першої інстанції, керуючись нормами статей  185, 199 СК України, виходив із того, що відповідач  зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на доньку, що викликані її  хворобою.
Апеляційний суд  не погоджується з таким  висновком суду  першої  інстанції  з огляду на таке. 
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Згідно  із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже,  виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.
Разом  з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
На відміну  від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.    
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.
Ухвалюючи рішення  у справі   в частині  стягнення з відповідача   компенсації  за додаткові витрати  на  утримання  повнолітньої доньки  суд першої  інстанції неправильно застосував норми матеріального права та не  врахував, що  обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дітей, що викликані особливими обставинами, не передбачений нормами Глави 16 СК України.
З огляду  на  викладене,  виходячи за межі доводів апеляційної  скарги,  суд дійшов висновку про скасування  рішення  суду першої  інстанції  та ухвалення  в цій частині  нового рішення  про  відмову в задоволенні позову. 
Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки  аліменти на  утримання повнолітньої доньки,   що  продовжує  навчання,  в розмірі  1/4 частини від усіх видів його  заробітку (доходу) щомісячно, суд першої інстанції виходив з того,  що  у зв`язку з  навчанням  донька сторін потребує  матеріальної  допомоги. Отримання  донькою стипендії  залежить від результатів навчання, а тому  носить періодичний  характер. Соціальна  допомога  виплачується  доньці сторін  у зв`язку з  її  особливим станом  здоров`я,  а не  для  її забезпечення  у зв`язку з  продовженням  навчання  після  досягнення повноліття.  
Апеляційний суд  не  може  повністю  погодитись з висновками суду  першої  інстанції.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається  з матеріалів справи, відповідач  є працездатною особою,  на  його  утриманні  знаходиться  малолітня  дитина  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на  яку   він  сплачує  аліменти відповідно  до  рішення  Фастівського  міськрайонного  суду  Київської області від  23 липня  2021  року  (справа  №381/662/21).  
Відповідачу на праві власності належить: Ѕ частина трикімнатної  квартири, розташованої  за адресою: АДРЕСА_4 ;      ј частина  квартири, що  розташована  за адресою:  АДРЕСА_3 .  
Крім цього,  на  підставі договору  купівлі-продажу від  29  лютого  2020  року  відповідач набув у власність однокімнатну  квартиру  загальною  площею  38  кв.м., що розташована  за адресою:    АДРЕСА_1 (а.с. 29-32 т.1).   
Вказані  обставини  свідчать  про  те, що  відповідач  за своїм  матеріальним становищем може  надавати матеріальну  допомогу  доньці,  що  продовжує  навчання. 
З огляду на те, що  після  досягнення  повноліття  донька  сторін  ОСОБА_3     продовжила навчання,   остання у зв`язку з цим  потребувала  матеріальної  допомоги.
Відповідно до наданих  суду  доказів,   відповідач  добровільно  надавав матеріальну   допомогу  на  утримання   доньки  за період з  вересня  2021  року  по  травень 2022  року, про що  свідчать  надані  ним докази:   квитанція  від 07.10.2021 - аліменти за вересень 2021  року  в сумі 2 380  грн;  квитанція  від 03.11.2021 - аліменти за жовтень  2021  року в сумі 2 380  грн; квитанція  від 08.12.2021 - аліменти за листопад 2021  року  в сумі 2 380  грн; квитанція від 04.01.2022 - аліменти за грудень  2021  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від 07.02.2022 -аліменти за  січень 2022  року  в сумі 2 481  грн; квитанція від 27.02.2022 - аліменти за  лютий 2022  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від  07.03.2022 - аліменти за березень 2022  року  в сумі 2 481 грн; квитанція від 22.04.2022 - аліменти за  квітень 2022  року  в сумі 2 481 грн ; квитанція від 07.06.2022 -аліменти за травень 2022  року  в сумі 2 485 грн (а.с.  62, 138, 189, 191, 193, 194, 196, 198, 199,200 т.1).
Відповідач  також  сплатив кошти для  проїзду  доньки  в Київському  метрополітені до місця проходження  виробничої практики,  придбавши транспортну  карту та 13.09.2021  поповнивши  її на  суму 325 грн (а.с.  66 т.1).
Виходячи з матеріального стану  відповідача  та тієї обставини, що  він має на утриманні малолітню  дитину,  позивачем  не  надано  доказів  її матеріального  стану  та розрахунку  необхідних витрат на  повнолітню  дочку,  рівність  обох батьків утримувати   повнолітню  дочку,  з  огляду на розмір   матеріальної допомоги,  яку добровільно  надавав  відповідач на утримання доньки у зв`язку з  продовженням  нею навчання,   розмір  стипендії,  яку остання отримувала  у зв`язку з  навчанням, а також  розмір отримуваної нею  соціальної допомоги у зв`язку з наявністю  у неї статусу особи з  інвалідністю з дитинства, стан  здоров`я  ОСОБА_3 та потребу останньої  у нагляді  та лікуванні,   колегія суддів  вважає,  що  розмір  аліментів підлягає  зменшенню  з 1/ 4 до  1/10  частини  щомісячного  доходу  відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на  те, що   позовні  вимоги  задоволено  частково,  сума  судового  збору, яка була  стягнута судом першої  інстанції  з  відповідача в дохід  держави,  підлягає  зменшенню  з  1 816  грн  до  908  грн. 
З урахуванням  того,  що   позивач  звільнена від  сплати судового  збору під час розгляду справи  в усіх судових інстанціях на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону  України «Про  судовий збір», судові витрати  відповідача  по  сплаті судового  збору  за подання  апеляційної скарги    в сумі 681  грн   підлягають  компенсації за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України,  суд
 
постановив:
 
Апеляційну  скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року  в частині стягнення додаткових витрат на дитину  скасувати. 
Ухвалити в цій частині нове судове рішення.
В задоволенні  позову   про стягнення  з  ОСОБА_2   на  користь   ОСОБА_1 Ѕ вартості слухового  апарату  в розмірі  19 000  грн відмовити.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2022 року  в частині  визначення розміру аліментів та  розподілу  судових витрат змінити.
Зменшити  розмір  аліментів,  що  підлягають  стягненню  на  утримання   повнолітньої  доньки  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  з 1/4 до  1/10  частини.
Зменшити суму судового  збору, що  підлягає  стягненню  з   ОСОБА_2   в дохід держави,  з  1 816 грн  до  908 грн.
В решті рішення  суду залишити без змін.
Понесені   ОСОБА_2 судові витрати  по  сплаті судового збору   за подання  апеляційної скарги    в сумі 681  грн  компенсувати  за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття,  оскарженню в касаційному порядку не підлягає,  крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389  ЦПК  України. 

Суддя-доповідач:                                                 Г.  М. Кирилюк
 
Судді:                                                                    І.  М. Рейнарт  
 
                                                                              Т.  А. Семенюк