ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/561/22	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Вовненко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2022 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради від 22.12.2021 року №4115 “Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства” надано гр. ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га. (кадастровий номер 5122986400:01:002:0415), яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;
- зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: 5122983400:01:002:0206 - 61,482 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122984800:01:001:0386 - 67.483 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122983400:01:001:0637 - 10.4825 га., за межами населеного пункту Подільського району Одеської області         або за рахунок реформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу земельною ділянкою кадастровий номер 5122983400:01:002:0206, та КОАТУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га.. яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 5122983400:01:001:0315, а також, рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на публічній кадастровій карті КОАТУУ: 5122980800, зона: 01, квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер 5122980800:01:001:0104;.
- встановити судовий контроль виконання судового рішення шляхом зобов`язання Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати звіт до Одеського окружного адміністративного суду про виконання судового рішення по справі;
- стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Куяльницької сільської ради судові витрати – сплату судового збору, та за надання правничої допомоги в сумі 3500 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач надав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка вже є складовою частиною сформованої земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером яка перебуває в комунальній власності селищної ради, зміна цільового призначення земельної ділянки не проводилась, звернення щодо поділу сформованої земельної ділянки не розглядалось, тому відповідно до ч.6 ст.79-1 України її подальше формування здійснюється на підставі технічної документації, а не за проектом землеустрою, про що виніс рішення відповідач. Вказане вище, на переконання позивача, свідчить про те, що оскаржуване рішення протиправне і підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що земельна ділянка не придатна для ведення особистого селянського господарства та не відноситься до таких земель, які мають Код КВЦПЗ  - 01.03, Куяльницька сільська рада при повторному розгляді клопотання від 15.03.2021 року не надала позивачу дозволу за рахунок земельних ділянок, які були зазначені у клопотанні та надала дозвіл на земельну ділянку, яку самостійно обрала. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги; встановити судовий контроль виконання судового рішення шляхом зобов`язання Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області надати звіт до Одеського окружного адміністративного суду про виконання судового рішення по справі; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Куяльницької сільської ради судові витрати – сплату судового збору, та за надання правничої допомоги в сумі 4500 грн. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивач просила Куяльницьку сільську раду надати дозвіл за рахунок земельних ділянок, які зазначено у клопотанні, але Рада надала дозвіл за рахунок земельної ділянки, яка не була зазначена у клопотанні. При цьому, в оскаржуваному рішенні Куяльницька сільська рада не обґрунтувала відмову надати дозвіл за рахунок зазначених в клопотанні земельних ділянок, а самостійно надала дозвіл за рахунок іншої земельної ділянки. Апелянт  вказує, що відповідачем не було запропоновано позивачу іншу вільну земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Куяльницької сільської ради, яка була би придатна для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) та за її рахунок надати дозвіл. Відповідач не пропонував позивачу земельну ділянку кадастровий номер 5122986400:01:002:0415, а самостійно вибрав її та виніс рішення про надання дозволу, від якого позивач відмовляється.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано. 
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, про що надали відповідні заяви. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 15.03.2021 року                  ОСОБА_2         звернулась         до Куяльницького                 сільського         голови         Паламарчук         С.М. із заявою         про         надання         дозволу         на розробку проекту землеустрою,         щодо         відведення земельної ділянки         орієнтованою         площею 2 га. у         власність         для                 ведення         особистого селянського господарства у відповідності із пунктом “б” частини         1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності  Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер 5122983400:01:002:0206-61,482 га, або земельної ділянки кадастровий номер 5122984800:01:001:0386-67,483 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122983400:01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних         ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської         ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 512293340:01:002:020б, та КОАТУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 5122983400:01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на Публічної кадастровій карті: КОАТУУ; 5122980800, Зона: 01, Квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер 5122980800:01:001:0104. До         заяви                 додано         копія         паспорту         та ІПН;         графічні         матеріали         із         офіційної                 карти Держгеокадастру земельних ділянок.
Пунктом 1         рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 1266 — VIII від 22.04.2021 року “Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства”, відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 та, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області; 1.79. ОСОБА_2 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Рішенням Одеського Окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року у справі №420/9176/21, адміністративний                 позов                  ОСОБА_2 - задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1266 - VIII від 22.04.2021 року “Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства”, в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з невідповідністю місця розташування         об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, наступним громадянам: 1.79. ОСОБА_2 ;
- зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно         розглянути заяву ОСОБА_2                 щодо         відведення земельної ділянки         орієнтованою         площею 2 га. у         власність         для                 ведення         особистого селянського господарства у відповідності із пунктом “б” частини         1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер 5122983400:01:002:0206-61,482 га, або земельної ділянки кадастровий номер 5122984800:01:001:0386-67,483 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122983400:01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних         ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської         ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 512293340:01:002:020б, та КОАТУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 5122983400:01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на Публічної кадастровій карті: КОАТУУ; 5122980800, Зона: 01, Квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер 5122980800:01:001:0104;
- у         задоволенні         іншої частини     позовних вимог - відмовлено.
- стягнуто з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області         (код ЄДРПОУ 04379835,         Одеська         обл.,         Подільський р-н.,         село Куяльник, вул. Куяльницька №26-А) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ,          АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) та витрати на         професійну         правничу                 допомогу         у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча     гривень).
Вищевказане судове рішення набрало законної сили 07 вересня 2021 року. 
Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.08.2021 року         №2490 - VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» відмовлено         у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 1.6. ОСОБА_2 .
Рішенням Одеського Окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі №420/18182/21, адміністративний                 позов                  ОСОБА_2 - задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано     п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 30.08.2021 року         №2490 - VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, у зв`язку із здійсненням заходів щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та земельних ділянок, які перейшли до сільської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», наступним громадянам: 1.6. ОСОБА_2 ;
- зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно         розглянути заяву ОСОБА_2                 щодо         відведення земельної ділянки         орієнтованою         площею 2 га. у         власність         для                 ведення         особистого селянського господарства у відповідності із пунктом “б” частини         1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер 5122983400:01:002:0206-61,482 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122984800:01:001:0386-67,483 га., або земельної ділянки кадастровий номер 5122983400:01:001:0637 - 10.4825 га, за межами населеного пункту Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних         ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської         ради Подільського району Одеської області, за межами населеного пункту Коси Слобідка - позначена на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 002, площею більше 29,5689 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 512293340:01:002:020б, та КОАТУ: 5122983400, зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер 5122983400:01:001:0315, а також, за рахунок несформованих земельних ділянок за межами села Гонората, які позначені на Публічної кадастровій карті: КОАТУУ; 5122980800, Зона: 01, Квартал: 001, площа більше 20 га., які знаходяться біля земельної ділянки кадастровий номер 5122980800:01:001:0104;
- у         задоволенні         іншої частини     позовних вимог – відмовлено;
- стягнуто з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області         (код ЄДРПОУ 04379835,         Одеська         обл.,         Подільський р-н.,         село Куяльник, вул. Куяльницька №26-А) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ,          АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) та витрати на         професійну         правничу                 допомогу         у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча     гривень).
22 грудня 2021 року Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області, з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року по справі №420/18182/21, прийняла рішення №4115-VIIІ, яким надано гр. ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га. (кадастровий номер 5122986400:01:002:0415), яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою. 
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Куяльницька сільська рада Подільського району Одеської області, приймаючи рішення від 22.12.2021 року №4115-VIII «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення. Посилання позивача, що сільська рада на свій вибір надала дозвіл за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 5122986400:01:002:0415, яка не була зазначена у клопотанні, та що ця земельна ділянка не придатна для ведення особистого селянського господарства, суд вважав необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України “Про землеустрій”.
Відповідно до п. “б” ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч.1 ст.128 цього Кодексу.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
При цьому, з огляду на зміст пп. “в” ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно із п. “б” ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України    громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Отже, позивачка, як громадянка України, має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара, за умови, що такого права вона не використала раніше.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених        ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. 
При цьому, слід відмітити, що вирішуючи спірне питання орган місцевого самоврядування не наділено повноваженнями відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Частиною 6 статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
За приписами ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Отже, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання такої документації.
Тобто, згідно із положеннями Земельного кодексу України способами формування земельної ділянки, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на цій частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), є поділ раніше сформованої земельної ділянки.
Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки із частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
Системний аналіз вищенаведених приписів земельного законодавства свідчить про те, що правом обирати бажане місце розташування земельної ділянки наділено саме ініціатора відповідного звернення, тобто позивачки, натомість, орган місцевого самоврядування зобов`язаний здійснити розгляд поставленого перед ним питання виключно в межах такого звернення та з урахуванням законодавчих вимог.
Дослідивши зміст спірного рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області “Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства” № 4115-VIII, колегією суддів установлено, що органом місцевого самоврядування надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із частини вже сформованого земельного масиву (кадастровий номер 5122986400:01:002:0415).
Водночас, апеляційний суд зазначає, що у заяві ОСОБА_2 від 15.03.2021 року не було зазначено про вказану земельну ділянку.
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що органом місцевого самоврядування надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яку не бажала отримати позивачка.
Між тим, приймаючи у межах спірних правовідносин акт індивідуальної дії Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області не обґрунтовано неможливості надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, із числа тих земельних ділянок, про які зазначено ОСОБА_2 у заяві від 15.03.2021 року.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що вирішуючи спірне питання орган місцевого самоврядування необґрунтовано вийшов за межі своїх повноважень, а тому прийняте за наслідками такого розгляду рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області “Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства” № 4115-VIII від 22.12.2021 р. є протиправним та підлягає скасуванню. 
До того, на думку суду апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті суд першої інстанції помилково вдався лише до аналізу звернення ОСОБА_2 , не надаючи, при цьому, оцінки рішенню суб`єкта владних повноважень, яке є предметом оскарження по даній справі, а також рішенню суду від 06 грудня 2021 року № 420/18182/21.
З метою захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_2 суд наділений повноваженнями обрати ефективний спосіб захисту порушеного права. 
Що стосується позовної вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, колегія суддів зазначає таке. 
Зобов`язання орган місцевого самоврядування прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.
Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача ухвалити рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За наслідками офіційного з`ясування фактичних обставин справи судом апеляційної інстанції встановлено, що Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області відповіді на поставлені ОСОБА_2 у заяві від 15.03.2021р., питання не надано, як і не зазначено про неможливість надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки або дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із числа тих, про які зазначено у вказаному зверненні позивачки.
З урахуванням означеного, на думку колегії суддів, позовна вимога ОСОБА_2 про зобов`язання Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.
При цьому, з метою ефективного захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 15.03.2021 р., з урахуванням висновків та правової оцінки наведеної апеляційним судом у даному судовому рішенні. 
Також, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для встановлення судового контролю, оскільки виконання судового рішення є обов`язковим для сторін і відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконано рішення суду. 
Здійснюючи розподіл судових витрат по справі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.6, п.9 ч.1 ст.1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Згідно ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні адміністративного позову, ОСОБА_2 був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 відповідно до дубліката квитанції 0.0.2407302051.1 від 07.01.2022 р. та у розмірі 84,40 відповідно до дубліката квитанції 0.0.2433785268.1 від 25.01.2022 (а.с. 7,30).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач до адміністративного позову додав такі документи: копію договору про надання правничої допомоги від 10.10.2020; акт прийому виконаних робіт від 08.01.2022 р. (а.с. 18, 21).
Заявлені до стягнення 3500,00 грн. витрат на правову допомогу складаються з такого: консультації заянику, ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з рішенням Куяльницької сільради, надання роз`яснення — 2 години 1500 грн.; складання адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду — 1 година 1000 грн.; складання акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат. В подальшому складання відповіді на відзив, надання консультацій — 1 година 1000 грн. (а.с. 21).
Доказів на підтвердження судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 4500 грн., заявлених в апеляційній скарзі, до суду не надано.
При поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 1489,00 грн. відповідно до дубліката квитанції 0.0.2578440101.1 від 16.06.2022 р.  
Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат у розмірі 4740 грн. 
Враховуючи наведені положення діючого законодавства, обставини справи та докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 — задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 22 грудня 2021 року № 4115-VІІІ “Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства”.
Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 15.03.2021 р., з урахуванням висновків та правової оцінки наведеної апеляційним судом у даному судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (66300, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна,105; код ЄДРПОУ 04379835) на користь   ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 4740 грн. (чотири тисячі сімсот сорок гривень).
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17.10.2022 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик