ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 листопада 2022 року           справа №360/5129/21 

                                                                                                                                             м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/5129/21 (головуючий І інстанції Свергун І.О., повний текст складений у м.Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                          В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – ГУПФУ в Луганській області, відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення від 29.07.2021 року № 123750003263 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 зі зменшенням пенсійного віку з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 12.05.2020 року, з врахуванням періоду роботи з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року на ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» на посаді оператора установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року позов задоволено частково: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29.07.2021 року № 123750003263 про відмову позивачу в призначенні пенсії;
- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувати до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 18.07.2010 по 01.11.2019 року в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик», прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Апелянт вважає правомірним спірне рішення про відмову в призначенні пенсії з підстав, встановлених рішенням відповідача.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/5129/21, однак листом від 19.10.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».
Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно трудової книжки позивач в період з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року працював в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик»:
- № 27 від 18.07.2010 року прийнято до ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» в цех №1 по виробництву синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол оператором установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол в порядку переведення з ВАТ «Об`єднання склопластик»; 
- № 29 від 20.01.2014 року цех №1 по виробництву синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол виведено зі структури підприємства. Відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол введено в структуру підприємства; 
- № 30 від 01.11.2019 року позивача звільнено за власним бажанням.
Позивач звернувся 12 травня 2020 року до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1.
До заяви позивачем додано: військовий квиток - НУ № 9679933; довідку про прийняття на роботу (навчання) № Б-274/01, № Б-275/01, № Б-276/01, №Б-290/01, № Б-277/01, № 103; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт/посвідка - НОМЕР_1 ; довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників - № 05/08, № Б-279/01, № Б-280/01, №Б278/01; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 - № 11/0051-33, № 405, № 11/5349-33, № 117; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання 01-01-10/32; довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 № Б-270/01, № Б-271/01, № Б-272/01, № Б-273/01; документи про виконання роботи, яка дає право на певний вид пенсії №57267, №69/05-1092, №245.
Рішенням Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 18.05.2020 року № 38 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.п.2 п.2 ст.114 Закону № 1058-ІV, оскільки загальний страховий стаж ОСОБА_2 складає 28 років 2 місяці 20 днів, пільговий стаж роботи – 6 років 4 місяці 13 днів (список №2 – 1 рік 10 місяців, список №1 – 4 роки 6 місяців 13 днів), що суперечить вимогам п.п.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року у справі №360/2806/20, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 року, позов ОСОБА_2 до Рубіжанського ОУПФУ - задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду Луганської області від 18.05.2020 року № 38 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу; зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з урахуванням правових висновків суду.
На виконання судового рішення від 20.10.2020 року у справі №360/2806/20 управління повторно розглянуло заяву позивача від 12.05.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 05.02.2021 року № 11 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.п.2 п.2 ст.114 Закону № 1058-ІV з 12.05.2020 року через недостатність пільгового стажу.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 року у справі № 360/1678/21 позовні вимоги представника позивача Старовойтова О.В. в інтересах ОСОБА_2 до Рубіжанського ОУПФУ - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського ОУПФУ від 05.02.2021 року № 11 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу. Зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 30.03.1993 року по 14.04.1995 року на СВО «Склопластик» на посаді виробника склопластикових виробів намоткою, з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року на TOB НВО «Сєвєродонецький склопластик» на посаді оператора установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зменшенням пенсійного віку з 12.05.2020 року.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 року у справі № 360/1678/21 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 360/1678/21 - скасовано в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду роботи з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року на TOB НВО «Сєвєродонецький склопластик» на посаді оператора установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 зі зменшенням пенсійного віку з 12.05.2020. Прийнято нове рішення в цій частині. Зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2020  року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з вирішенням питання щодо зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду роботу з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року на TOB НВО «Сєвєродонецький склопластик» на посаді оператора установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол, з урахуванням висновків суду. В іншій частині рішення суду у справі № 360/1678/21 залишено без змін.
На виконання судового рішення від 21.07.2021 року у справі № 360/1678/21 ГУПФУ в Луганській області повторно розглянуто заяву позивача від 12.05.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Рішенням відповідача від 29.07.2021 року № 123750003263 відмовлено позивачу в призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 1. Відповідач посилався на те, що зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача у ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року немає законних підстав, оскільки відсутня довідка підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637. 
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.10.1990 року дати заповнення позивач працював у ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» в цеху № 1 з виробництва синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол оператором установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення з виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол з 18.07.2010 року. З 20.01.2014 року цех № 1 виведено із структури підприємства. Відділення з виробництва склопластиків на основі скловолокна та рідких смол введено в структуру підприємства. 01.11.2019 року звільнено з роботи. За наданою трудовою книжкою період роботи з 18.07.2010 року по 01.11.2019  року неможливо віднести до пільгового стажу, оскільки в ній відсутні необхідні записи про:
- характер виконуваної роботи саме в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці (Список № 1) чи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (Список № 2);
- постійну зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (Список № 1) чи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (Список № 2);
- вид виробництва (хімічне виробництво чи виробництво скла) згідно із Списками № 1 або № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (чинні на період роботи ОСОБА_2 );
- проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підприємство - ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» не визначає період роботи заявника з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року пільговим (дані по спеціальному стажу в реєстрі відсутні).
За ч.ч. 1-4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.
За ч. 1 статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року.
Відповідач посилається на відсутність довідки підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку № 637; в трудовій книжці відсутні необхідні записи про характер виконуваної роботи саме в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці (Список № 1) чи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (Список № 2); постійну зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (Список № 1) чи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці (Список № 2); вид виробництва (хімічне виробництво чи виробництво скла) згідно із Списками № 1 або № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (чинні на період роботи позивача); проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Крім цього, відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підприємство ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» не визначає період роботи заявника з 18.07.2010 року по 01.11.2019 року пільговим (дані по спеціальному стажу в реєстрі відсутні).
За ч. 1 статті 48 КЗпП України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788) основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно записів трудової книжки позивач в період з 18.07.2010 року по 01.11.2019  року працював в цеху № 1 з виробництва синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол оператором установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол.
Записи щодо спірного періоду у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 року № 58.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах та відсутні пільгові довідки, з таких підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок № 637).
За п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно абз. 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно записів трудової книжки позивача в спірний період позивач працював в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» в цеху № 1 по виробництву синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол оператором установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол.
Зазначена посада була передбачена:
- Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36, розділом VIII «Хімічне виробництво»: працівники, зайняті у виробництвах і на роботах, зокрема, синтетичних смол; 
- Списком № 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461, розділом VIII «Хімічне виробництво»: працівники, зайняті на роботах і у виробництвах, зокрема, синтетичних смол.
В ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» 18.07.2010  року позивача прийнято в порядку переведення з ВАТ «Об`єднання склопластик». 
За трудовою книжкою позивача (запис № 25) 16.03.2010 року прийнято до ВАТ «Об`єднання склопластик» в цех №1/3/12 з виробництва синтетичних смол та сполучних, склопластиків на основі скловолокна та рідких смол оператором установок виготовлення склопластикових конструкцій 4 розряду відділення по виробництву склопластиків на основі скловолокна та рідких смол.
В трудовій книжці наявний запис про те, що за результатами атестації робочих місць по умовах праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1. Окрім того, в матеріалах справи наявний наказ № 117 від 24.04.2008 року про проведення атестації робочого місця позивача.
Таким чином, до переведення в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» позивач працював в ВАТ «Об`єднання склопластик» на аналогічній посаді, яка була передбачена списком № 1 та давала позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 1.
Отже, в спірний період позивач працював в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик» на посаді, яка дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.
Крім того, записи у трудовій книжці відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 року № 58.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками не є необхідним.
Отже, хибними є посилання відповідача на те, що записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах та для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд не бере до уваги, оскільки пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.
Суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.
Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.
У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.
Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 14 Закону № 1788, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо). Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.
Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає позивачу право на пенсію за віком на пільгових умовах суд зазначає, що відсутність у позивача первинних документів (як зазначає відповідач в оскарженому рішенні), що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.
При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Щодо посилання відповідача на відсутність атестації робочих місць.
За п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992 року) (далі – Порядок № 442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
За п. 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Отже, проведення атестації робочих місць за умовами правці передбачена діючим законодавством України та проводиться згідно з Порядком № 442 та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п. 8 Порядку № 442).
Згідно п. 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
За п. 4.1. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
За п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Згідно п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
За п. 4.5 Порядку № 383 якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Згідно Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз норм Закону № 1788 та Порядку проведення атестації дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту “а” статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 31.01.2018 року у справі К/9901/48/17.
В трудовій книжці позивача відсутні записи про проведення атестації робочих місць позивача за умовами праці у спірний період.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.
Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
За п. 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Суд зазначає, що працівник не наділений правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Велика Палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 року сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту “б” статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 2 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Отже, період роботи позивача з 18.07.2010  року по 01.11.2019 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
За пп. 2-4 ч. 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно ч. 3 статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
За правовою позицією Верховного Суду в постановах від 06.03.2018  року у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 року у справі № 514/166/16-а, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.
Враховуючи встановлені обставини, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29.07.2021 року № 123750003263 про відмову позивачу в призначенні пенсії; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувати до стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 18.07.2010 по 01.11.2019 року в ТОВ НВО «Сєвєродонецький склопластик», прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі № 360/5129/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 30 листопада 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                          Е.Г. Казначеєв

                                                                                                 Г.М. Міронова