ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  916/1382/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого,  Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:
позивача - Дімоглова О. І. (адвокат),
відповідача - Садардінової І. В. (у порядку самопредставництва),
третьої особи - Самокиш І. В. (у порядку самопредставництва),

розглянув касаційну скаргу Одеської міської ради
на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2021, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2021 (суддя Петренко Н. Д.) та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 (судді: Разюк Г. П. - головуючий, Колоколов С. І., Савицький Я. Ф.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорі Плюс"
до Одеської міської ради,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради,
про скасування рішення та визнання поновленим договору оренди землі.

Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ "Глорі Плюс") звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Одеської міської ради (далі - Міськради), в якій просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Міськради від 15.09.2021 № 579-VIII "Про відмову у поновленні договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ "Глорі Плюс" щодо земельної ділянки площею 0,4120 га, розташованої за адресою: м Одеса, Французький бульвар, 60", а також визнати укладеним додатковий договір (угоду) про поновлення договору оренди землі від 07.10.2010, зареєстрованого в реєстрі за № 3568, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., який було зареєстровано у Одеському міському відділі Одеській регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" (далі - ОРФ ДП "Центр ДЗК"), про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.11.2010 за № 041050500094, укладеного між територіальною громадою міста Одеса в особі Міськради та ТОВ "Глорі Плюс" щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5110137500:48:001:0007, площею 0,4120 га, розташованої за адресою: м.   Одеса, Французький бульвар, 60, яку було надано для експлуатації і обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури, на тих саме умовах, які були передбачені цим договором, у викладеній позивачем редакції додаткового договору (угоди) у відповідній заяві.
2. Позовні вимоги з посиланням на положення статті 19 Конституції України, статей 11, 626, 627, 764, 777, 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 2, 32-2, 33, 122, 124, 126-1 Закону України "Про оренду землі" мотивовано тим, що станом на день спливу строку дії договору оренди землі від 07.10.2010 від відповідача як орендодавця не надходило заперечень щодо поновлення його на новий строк, а позивач як орендар продовжує користуватися переданою в оренду земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, що дає правові підстави для визнання зазначеного договору поновленим на той самий строк.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.11.2021, залишеним без зміни постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.06.2022, позовні вимоги ТОВ "Глорі Плюс" задоволено у повному обсязі.
4. Судові рішення мотивовано тим, що рішення органу місцевого самоврядування про відмову у поновленні договору оренди землі підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки позбавляє позивача можливості реалізувати законні сподівання на отримання права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування належних йому об`єктів - нежитлової будівлі медичного пункту та нежитлової будівлі рятувальної станції, які розташовуються на зазначеній земельній ділянці, а також на оформлення відповідних договірних відносин щодо неї. Також судами встановлено, що позивачем дотримані умови для поновлення договору оренди, визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення договору) щодо звернення до відповідача в установлений договором строк з проханням поновити договір оренди землі, зважаючи, що позивач належно виконував і виконує обов`язки відповідно до умов договору, та те, що відповідачем не надано заперечень щодо істотних умов спірного договору, а тому наявні правові підстави для визнання укладеним додаткового договору (угоди) про поновлення Договору оренди землі від 07.10.2010 на умовах, запропонованих позивачем.
5. Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2021 заяву позивача про розподіл судових витрат задоволено частково та стягнуто з Міськради на користь ТОВ   "Глорі Плюс" судові витрати у сумі 7 915 грн, з яких: 7 695 грн витрати на професійну правничу допомогу та 220 грн витрати на поштове відправлення; в іншій частині заяви відмовлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. У касаційній скарзі Міськрада просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
7. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, постановах Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 910/4790/20, від 26.10.2021 у справі №   910/5710/19, від 24.01.2019 у справі № 904/869/18, від 03.04.2018 у справі № 904/8168/17, від 10.01.2019 у справі №  911/3998/16, від 26.03.2019 у справі №910/1335/17, від 11.12.2018 у справі № 923/111/18, від 22.02.2018 у справі № 922/1008/17, від 06.12.2018 у справі №   925/1651/17, у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 912/1552/13, від 20.11.2012 у справі № 44/69 щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" (а саме про необхідність надіслання орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди, а також того, що діючим законодавством станом на 2010 рік не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), та висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 904/1049/18 щодо застосування положення частини 3 статті 5 ЦК України (а саме, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків).
Скаржник також зазначає як підставу для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України - відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" з урахуванням виду земель, стосовно яких вирішується питання про поновлення договору оренди, зокрема земель загального користування, що становлять значний суспільний інтерес.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
8. ТОВ "Глорі Плюс" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених у оскаржуваних судових рішеннях.
Департамент земельних ресурсів Міськради у відзиві на касаційну скаргу просить її задовольнити посилаючись на те, що для задоволення позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі орендарю слід у відповідний строк звернутись до орендодавця з листом про намір скористатись переважним правом на поновлення з доданим до нього проектом додаткової угоди, а також зазначив, що спірна земельна ділянка, кадастровий номер 5110137500:48:001:0007, відноситься до земель комунальної власності, отже, саме Міськрада повинна вирішувати питання та приймати рішення щодо передачі зазначеної земельної ділянки у користування.
Розгляд справи Верховним Судом 
9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2021, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 у справі № 916/1382/21 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 20.09.2022. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
10. 13.07.2010 рішенням Міськради № 6183-V ТОВ "Глорі Плюс" було надано в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Одеса, Французський бульвар, 60, площею 0,4120 га, кадастровий номер 5110137500:48:001:0007, терміном на 10 років для експлуатації та обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури.
11. 07.10.2010 на підставі зазначеного рішення та положень Закону України "Про оренду землі" (від 06.10.1998 № 161-ХІV) між Міськрадою та ТОВ "Глорі Плюс" укладено договір оренди землі на зазначену земельну ділянку згідно з її планом, який є невід`ємною частиною договору, терміном на 10 років, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю.
12. Згідно з положеннями пункту 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка площею 4120 м2, в тому числі угіддях:
- під капітальною забудовою - 114 м2;
- під проїздами, проходами та площадками - 1559 м2;
- інші - 2349 м2.
13. У пункті 2.2 договору зазначено, що на земельній ділянці розташована нежитлова будівля медичного пункту, яка належить ТОВ "Глорі Плюс" на підставі свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю медичного пункту, виданого 09.06.2010 виконавчим комітетом Міськради, право власності на яку зареєстровано КП "ОМБТІ та РОН" 11.06.2010 в книзі 95неж-124 за номером запису 3258. По земельній ділянці проходить поверхневий водопровід.
14. Строк дії договору сторони погодили у розділі 3.
Зокрема у пункті 3.1 визначили, що договір укладено терміном на 10 (десять) років для експлуатації і обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури. Пунктом 3.2 договору сторони встановили, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.
15. Сторони також узгодили умови внесення орендної плати (розділ 4); використання земельної ділянки (розділ 5, зокрема у пунктах 5.1, 5.2 визначили, що земельна ділянка передається в оренду ТОВ "Глорі Плюс" для експлуатації і обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури, категорія земель за основним призначенням - землі рекреаційного призначення, умови збереження стану об`єкта оренди); умови і строки передачі земельної ділянки в оренду (розділ 6), умови повернення земельної ділянки (розділ 7), обмеження (обтяження) щодо її використання, інші права та обов`язки сторін, відповідальність за невиконання або неналежне виконання його умов тощо.
16. У прикінцевих положеннях (розділ 14) сторони визначили, що цей договір набирає чинності після нотаріального посвідчення та його державної реєстрації (пункт 14.1). Договір зареєстрований у Одеському міському відділі ОРФ ДП "Центр ДЗК" від 18.11.2010 за №   041050500094. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,4120 га, кадастровий номер 5110137500:48:001:0007, розташованої за адресою: м.   Одеса, Французький бульвар, 60, дата державної реєстрації - 18.11.2010 Одеським міським відділом ОРФ ДП "Центр ДЗК", власник - територіальна громада міста Одеси в особі Міськради, комунальна форма власності, вбачається, що її цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, вид використання земельної ділянки: для експлуатації і обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури.
17. Сторони підписали акт приймання-передачі земельної ділянки.
18. 04.08.2020 за вихідним № 04/08-20 позивач направив Голові Міськради повідомлення про намір продовження строку дії договору та укладання додаткової угоди.
19. 27.08.2020 у відповідь на зазначене повідомлення Департамент комунальної власності Міськради листом № 01-18/1098-09-01 повідомив ТОВ "Глорі Плюс" про необхідність надати завірені печаткою підприємства відповідні копії документів (статут, свідоцтво про реєстрацію підприємства, документи, що посвідчують право власності на будівлі, які розташовані на земельній ділянці, технічні паспорти на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці, фотофіксацію об`єктів нерухомого майна) після чого буде направлено запит до Департаменту архітектури та містобудування Міськради щодо можливості поновлення договору оренди землі з урахуванням Генерального плану міста Одеса, плану зонування території та іншої містобудівної документації.
20. 23.09.2020 позивач на виконання листа Департаменту комунальної власності Міськради листом від 27.08.2020 надав запитані документи.
21. 03.11.2020 Управління капітального будівництва Міськради направило Департаменту комунальної власності Міськради лист № 02-04/2385, в якому повідомило про відсутність підстав для залучення ТОВ "Глорі Плюс" до сплати пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси, оскільки право власності ТОВ "Глорі Плюс" на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, Французський бульвар, 60, було набуто до прийняття Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
22. 04.11.2020 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Міськради направило Департаменту комунальної власності Міськради лист вих. № 01-8/652-вх, в якому повідомлено про відсутність судових спорів між власником об`єкта та Управлінням. Також зазначено, що Управлінням перевірки не проводилися.
23. 30.12.2020 Департамент архітектури та містобудування Міськради направив Департаменту комунальної власності Міськради лист вих. № 01-11/4882-371оп, в якому повідомив, що оскільки до меж земельної ділянки, що знаходилася в оренді ТОВ "Глорі Плюс" потрапляють землі загального користування, пляж, проектна набережна, то поновлення договору оренди землі від 07.10.2010, площею 0,4120 га, розташованої за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 60, для експлуатації та обслуговування території пляжу та об`єктів пляжної інфраструктури вважає недоцільним.
24. 11.03.2021 ТОВ "Глорі Плюс" звернулося до Міськради з клопотанням щодо поновлення договору оренди. До клопотання надано проект додаткової угоди до договору оренди землі від 07.10.2020.
25. 31.03.2021 Департамент комунальної власності Міськради направив першому заступнику міського голови доповідну записку вих. № 01-18/416-09-01 з проханням погодити підготовку проекту рішення Міськради "Про відмову у поновленні договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ "Глорі Плюс" щодо земельної ділянки площею 0,4120 га за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, 60".
26. 09.04.2021 Департамент комунальної власності Міськради листом вих. № 01-18/416-09-01 повідомив ТОВ "Глорі Полюс" про підготування ним проекту, який знаходиться на візуванні, згідно з регламентом Міськради VIII скликання, затвердженим рішенням Міськради від 02.12.2020 № 1-VIII.
27. 13.07.2021 Департамент земельних ресурсів Міськради направив Юридичному департаменту Міськради лист вих. № 01-19/230-09-01, в якому повідомив, що підготовлено проект рішення, який знаходиться на візуванні згідно з регламентом Одеської міської ради VIII скликання, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 02.12.2020 року № 1-VIII, про що листом від 09.04.2021 повідомлено ТОВ "Глорі Плюс".
28. Матеріали справи містять платіжні доручення про сплату позивачем орендної плати за договором оренди землі.
29. У травні 2021 року ТОВ "Глорі Плюс", не отримавши відповіді від Міськради про поновлення чи про відмову у поновленні договору оренди землі від 07.10.2010, звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання поновленим терміном на 10 років зазначеного договору з викладенням змісту додаткового договору (угоди) у прохальній частині позову.
30. 15.09.2021, тобто під час розгляду спору, Міськрадою прийнято рішення № 579-VIII "Про відмову у поновленні договору оренди землі, укладеного між Міськрадою та ТОВ "Глорі Плюс" щодо земельної ділянки площею 0,4120 га, розташованої за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 60".
31. Зазначене рішення прийняте Міськрадою на підставі пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 12 Земельного кодексу України, абзацом 2 частини 1 статті 31, статті 33, частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі", за результатами розгляду клопотання ТОВ "Глорі Плюс" щодо поновлення договору оренди землі та інших доданих документів, враховуючи що до меж відповідної земельної ділянки, яка перебуває в оренді ТОВ "Глорі Плюс", потрапляють землі загального користування (пляжі, проектна набережна).
Позиція Верховного Суду
32. Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та заперечення на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, з огляду на таке.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
34. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскарження судових рішень з підстави, передбаченої цим пунктом, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
При цьому на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).
35. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, у цьому випадку підтвердилися, з огляду на таке.
36. Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати рішення відповідача, яким було відмовлено позивачу у поновленні договору оренди землі, а також визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди з посиланням на обставини використання земельної ділянки після закінчення терміну дії договору оренди та відсутність протягом встановленого законом строку заперечень органу місцевого самоврядування щодо поновлення договору оренди землі. 
37. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив про наявність правових підстав в частині визнання укладеним додаткового договору (угоди) про поновлення договору оренди землі від 07.10.2010 на умовах, запропонованих позивачем, оскільки позивачем дотримані умови для поновлення договору оренди, визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення договору) щодо звернення до відповідача в установлений договором строк з проханням поновити договір оренди землі, зважаючи, що позивач належно виконував і виконує обов`язки відповідно до умов договору, та те, що відповідачем не надані заперечення щодо істотних умов спірного договору.
38. Колегія суддів не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.
39. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
40. У частинах 1 та 4 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.
41. Відповідно до положень статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
42. У частині 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
43. Зі змісту частини 1 статті 124 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
44. Відповідно до пункту 34 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.
Таким чином, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення.
45. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" № 340-IX (чинний із 16.01.2020) № 340-IX було доповнено розділ IX "Перехідні положення" абзацами 3 і 4 такого змісту: "Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 1261 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 1261 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
Зважаючи на наведені положення законодавства, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору).
Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди землі від 07.10.2010) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.
Отже, виходячи з того, що діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
46. Наведене відповідає правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 904/869/18, від 26.03.2019 у справі № 910/1335/17, від 10.01.2019 у справі № 911/3998/16, від 11.12.2018 у справі № 923/111/18, від 06.12.2018 у справі №   925/1651/17, від 03.04.2018 у справі № 904/8168/17, від 22.02.2018 у справі № 922/1008/17 та постановах Верховного Суду України від 20.11.2012 у справі № 44/69, від 11.11.2014 у справі № 912/1552/13, на які на обґрунтування підстав звернення з касаційною скаргою (пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України) посилався відповідач у касаційній скарзі. 
Так, Верховний Суд у постановах від 26.10.2021 у справі №   910/5710/19, від 09.11.2021 у справі № 910/4790/20, від 24.01.2019 у справі № 904/869/18, від 26.03.2019 у справі № 910/1335/17, від 10.01.2019 у справі № 911/3998/16, від 11.12.2018 у справі № 923/111/18, від 06.12.2018 у справі № 925/1651/17, від 03.04.2018 у справі № 904/8168/17, від 22.02.2018 у справі № 922/1008/17, а також Верховний Суд України у постановах від 20.11.2012 у справі № 44/69, від 11.11.2014 у справі № 912/1552/13 стосовно спору, який виник щодо поновлення договору оренди землі, вже неодноразово викладав правовий висновок щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 12.03.2011, тобто у редакції, яка діяла на час укладення спірного договору оренди землі від 07.10.2010, за змістом якого положеннями законодавства, зокрема статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (у зазначеній редакції) не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
47. З урахуванням наведеного підтвердилася наявність підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України (зокрема щодо порядку та умов поновлення договору оренди землі).
48. Суди попередніх інстанцій у цій справі встановили, що 15.09.2021 Міськрадою прийнято рішення № 579-VIII "Про відмову у поновленні договору оренди землі, укладеного між Одеською міською радою та ТОВ "Глорі Плюс" щодо земельної ділянки площею 0,4120 га за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 60".
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки за наведених обставин наявні підстави для відмови у задоволенні вимог позивача про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди.
Щодо підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України
49. Скаржник у касаційній скарзі як на підставу для касаційного оскарження послався також і на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" з урахуванням виду земель, стосовно яких вирішується питання про поновлення договору оренди, зокрема земель загального користування, що становлять значний суспільний інтерес.
50. Зі змісту зазначеної процесуального норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
51. Верховний Суд вважає, що в цьому випадку відсутні підстави для формування висновку Верховного Суду із зазначених скаржником питань, оскільки скаржник не довів необхідності формування Верховним Судом відповідного висновку, про який зазначено у пункті 7 цієї постанови. Так, скаржник не конкретизував (з посиланням на особливості фактичних обставин справи) змісту правовідносин, в яких висновок щодо застосування цих норм відсутній, яким чином ці норми мають бути застосовані до спірних правовідносин, не обґрунтовує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування цих норм для правильного вирішення спору у подібних правовідносинах.
52. Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних рішення та постанови із зазначеної підстави.
Висновки Верховного Суду
53. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд. 
У разі, коли за результатами перевірки судом касаційної інстанції буде встановлено, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з`ясовані судом першої або апеляційної інстанції з достатньою повнотою, однак допущено помилки у застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим, висновки суду першої та апеляційної інстанції не відповідають цим обставинам, суд касаційної інстанції приймає нове рішення.
54. Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (частина 1 статті 311 ГПК України).
55. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у контексті спірних правовідносин та з урахуванням системного аналізу змісту положень статті 19 Конституції України, статті 33 Закону України "Про оренду землі", статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та статей 116, 124 Земельного кодексу України суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2021, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 у справі № 916/1382/21 необхідно скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Глорі Плюс" до Міськради про визнання укладеним додаткового договору (угоди) про поновлення договору оренди землі та визнання протиправним та скасування рішення Міськради відмовити.
Розподіл судових витрат
56. Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
57. За змістом пункту 2 частини 4 статті 129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
58. Зважаючи на висновок колегії суддів касаційної інстанції про скасування оскаржуваних судових рішень та відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені відповідачем зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, належить покласти на позивача.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2021, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 у справі № 916/1382/21 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорі Плюс" до Одеської міської ради про визнання укладеним додаткового договору (угоди) про поновлення договору оренди землі та визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради - відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорі Плюс" на користь Одеської міської ради 6 810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять гривень) витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та 9 080,00 грн (дев`ять тисяч вісімдесят гривень) витрат зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції.
Видачу наказів доручити Господарському суду Одеської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                  Ю. Я. Чумак

Судді:                                                                                                                        Т. Б. Дроботова

                                                                                                                                 Н. О. Багай