ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1128/22 Справа № 235/6150/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва І.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Назаренко А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                                                 
                                        В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 23.08.2021 року о 02.04 год. водій ОСОБА_1 в м. Покровськ, Донецькій обл., по вул. Центральній,поблизу банку «ПУМБ» в порушення п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом Audi 80, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів), від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 187531 від 23.08.2021 року.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривня.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Назаренко А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином не повідомлявся, наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про особисте отримання не містить підпису ОСОБА_1 також просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як автомобіль підлягав буксировці, тобто в матеріалах справи відсутній факт керування автомобілем та зупинки його транспортного засобу ;
- поліцейськими не були залучені свідки, які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку;
- в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, за допомогою якого саме технічного засобу ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; 
- відсутні відомості про дату (час) останнього калібрування спеціального технічного засобу:
- долучений відеозапис місця події не є належним доказом, так як працівниками поліції не було зазначено про технічний засіб, за допомогою якого здійснено запис місця події;
- ОСОБА_1 позитивно характеризується, працює водієм, самостійно виховує неповнолітню дитину.
       Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, 26.09.2022 року від захисника Назаренко А.С. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
       Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів справи копія постанови не була направлена та вручена ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Так, обставини вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення зафіксовані  у  протоколі   про   адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом місця події.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом, тобто його автомобіль перебував у русі, не є слушними, оскільки відповідно до відеозапису місця події ОСОБА_1 перебував на місця водія, коли здійснювалося буксирування його транспортного засобу, тобто виконував функції водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху — для зміни напрямку руху, і як наслідок переміщення транспортного засобу у просторі.
Такий висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (404/4467/16-а), відповідно до якої само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. 
Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” від 23 грудня 2005 року за № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейські порушили положення ст. 266 КУпАП, так як не були залучені свідки, - не заслуговують на увагу, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення та долучений відповідний диск як додаток. 
       Твердження про те, що відеозапис, наданий поліцейськими, є неналежним доказом, не є слушним з таких підстав. 
       Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Разом з тим, відповідно до ст. 31 Закону України “ Про Національну поліцію”, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Тому, долучений відеозапис відповідає зазначеним вимогам та положенням ст. 251 КУпАП та про нього зазначено у додатках до протоколу ( а.п. 1).
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, за допомогою якого саме технічного засобу ОСОБА_1 повинен був проходити огляд на стан сп`яніння та те, що відсутні відомості про дату (час) останнього калібрування спеціального технічного засобу, не є слушним та не спростовує висновки суду щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України. 
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, тому, те, що ОСОБА_1 позитивно характеризується, працює водієм, самостійно виховує неповнолітню дитину не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційну скаргу захисника залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
        Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя                                  П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Назаренко А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року .
Апеляційну скаргу захисника Назаренко А.С. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року – залишити без задоволення. 
Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко