запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/435/22	Головуючий у 1-й інстанції Нікітенко Н.П.	
Єдиний унікальний №334/5231/13-п	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст. 483 МК України	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       02 вересня 2022 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , її захисника Пермінова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці на постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2013 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
За ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення,
ВСТАНОВИВ
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою по роботі з митними органами ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьмина», знаючи про наявність двох інвойсів від 25 березня 2013 року (в євро та доларах США), під час декларування товару надала митному органу інвойс на суму 46 298 доларів США, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 22 477, 44 грн.
Посадовими особами Запорізької митниці зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 483 МК України.
За результатами розгляду справи суд першої інстанції закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів вчинення нею зазначеного адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі представник Запорізької митниці просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні порушення митних правил та накласти на неї адміністративне стягнення, передбачене ст.483 МК України. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що ОСОБА_1 , як відповідальна особа по роботі з митними органами ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьмина», у своїх поясненнях визнала, що інвойс від 25 березня 2013 року на суму 46 298,00 доларів США є невірним. Крім того вказує, що ОСОБА_1 під час декларування товару знала про наявність двох інвойсів від 25 березня 2013 року (в євро та доларах США), але надала митному органу невірний інвойс, а також в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 довела до відома працівників митниці про невірний інвойс до виявлення порушення митних правил, а копію листа “INTERCOMMODITIES SA” про допущення помилки в інвойсі надала тільки під час відібрання від неї пояснень. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника Пермінова С.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги вважаючи постанову законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки зробив висновки, які суперечать матеріалам справи.
Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що розпорядженням директора ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М.Кузьмина” від 27 лютого 2012 року та облікової картки учасника ЗЕД ОСОБА_1 була відповідальною особою по роботі з митними органами.
На підставі контракту купівлі-продажу від 09 лютого 2012 року №13120156, 30 березня 2013 року на адресу ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М.Кузьмина”, з компанії “INTERCOMMODITIES SA”, Швейцарія, через п/п “Ягодин-Дорогуск”, на митну територію України ввезено товар - ніобій нікелева лігатура, вагою нетто 1000 кг., та під час переміщення товару митному органу подані документи, в тому числі і інвойс від 25 березня 2013 року № NB-13-002 на суму 46 298,00 доларів США.
23 квітня 2013 року до митного оформлення декларантом ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М.Кузьмина” ОСОБА_1 зазначений товар надано до митного оформлення, та в ході проведення митних формальностей, при проведенні перевірки митної вартості товару до митного оформлення наданий додаток №1 до контракту від 09 лютого 2012 року №13120156 специфікація від 22 березня 2013 року №135, згідно з якою, загальна вартість поданого до митного оформлення товару складає 48 661,56 євро, та інвойс від 25 березня 2013 року № NB-13-002, відповідно до якого вартість товару складає 46 298,00 доларів США.
Санкція ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність, в тому числі, за подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.(Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8, від 03.06.2005, “Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил”, пункт 6 )
На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 за своїми функціональними обов`язками на ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім. А.М.Кузьмина” на момент митного оформлення товару була відповідальною особою по роботі з митними органами, та під час декларування товару надала інвойс від 25 березня 2013 року № NB-13-002 на суму 46 298,00 доларів США, який містить неправдиві відомості щодо вартості товару, що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 22 477,44 грн., тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
При розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 також підтвердила, що вона дійсно допустила помилку. Про її наявність ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.А.М.Кузьмина” повідомляло митницю, проте доказів цьому вона не має.
З вивчених у судовому засіданні апеляційної інстанції матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, підтверджується:
- відомостями, що містяться у протоколі про порушення митних правил №0089/1200/13 від 24 квітня 2013 року відносно ОСОБА_1 , копію якого остання отримала, про що свідчить її підпис (а.с.2-3); 
- поясненнями ОСОБА_1 від 24 квітня 2013 року, в яких остання підтвердила, що вона є відповідальною особою по роботі з митними органами ПАТ “Електрометалургійний завод “Дніпроспецсталь” ім.А.М.Кузьмина”, та визнала, що інвойс від 25 березня 2013 року на суму 46 298,00 доларів США є невірним, проте вона не це не звернула уваги під час формування пакету документів для декларування (а.с.4);
- формою ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання №0862, в які зазначена вартість товару - 46 298 доларів США (а.с.9);
- електронним витягом митної декларації від 23 квітня 2013 року №112030000/2013/010213, в якому також зазначена вартість товару - 46 298 доларів США (а.с.10-11);
- інвойсом № NB-13-002 від 25 березня 2013 року, в якому вказана вартість товару - 46 298,00 доларів США (а.с.14);
- копією контракту купівлі-продажу від 09 лютого 2012 року №13120156, з додатками до нього, де зазначена вартість товару в Євро (а.с.16-24), тощо.
Таким чином апеляційний суд дійшов висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, в редакції чинної на момент скоєння правопорушення, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП (ст. 467 МК України), а передбачений ст. 277 КУпАП (ст. 525 МК України), що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 280, 283, 294 КУпАП, ст. ст. 486, 489, 529 МК України, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Запорізької митниці задовольнити частково.
Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15 липня 2013 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 скасувати.
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
На підставі ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України, у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, провадження у справі закрити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 334/5231/13-п