УХВАЛА

03 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №826/5581/16
адміністративне провадження №К/9901/68689/18 (К/9901/69701/18, К/9901/2453/17)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
за участю:
секретаря судового засідання Івченка М.В.
представника позивача Дубчака С.Є.
представників відповідача Норець В.М., Ларіної Т.М.
представника третьої особи Болдіна В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про передачу справи на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду
у справі №826/5581/16 
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Укрнафта» звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Офіс ВПП), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «Укртрансгаз», в якому просило суд:
- визнати протиправними дії Офісу ВПП по складанню та затвердженню акту опису майна ПАТ «Укрнафта» у податкову заставу № 8 від 25.03.2016;
- визнати протиправною відмову відповідача, відображену у листі № 6455/10/28-10-23-26 від 24.03.2016 щодо включення природного газу ПАТ «Укрнафта» власного видобутку у 2006 році в обсязі 2 061 805, 134 тис. куб.м до опису майна у податкову заставу;
- зобов`язати Офіс ВПП здійснити опис природного газу ПАТ «Укрнафта» власного видобутку у 2006 році в обсязі 2 061 805, 134 тис. куб.м у податкову заставу.
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 08.06.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016, позов задовольнив. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30.01.2017 рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.
Верховний Суд України постановою від 24.10.2017 ухвали Вищого адміністративного суду України від 30.01.2017 та Київського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2016 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
За наслідками повторного розгляду справи Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 11.05.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018, позовні вимоги задовольнив.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс ВПП та ПАТ «Укртрансгаз» оскаржили їх до суду касаційної інстанції.
Окрім цього, 02.03.2017 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява від Офісу ВПП про роз`яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.06.2016 у справі № 826/5581/16.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 21.03.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2017, у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовив. 
Не погоджуючись з такими рішеннями Офіс ВПП звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 05.01.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу ВПП на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2017.
Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Укртрансгаз» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.05.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018.
Ухвалою Верховного Суду від 14.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу ВПП на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11.05.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018.
27.01.2022 Верховний Суд ухвалою призначив справу №826/5581/16 до касаційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
07.02.2022 до Верховного Суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про передачу справи на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Позивач обґрунтовує клопотання наявністю неузгодженості між правовими позиціями Верховного Суду щодо втрати права власності при передачі майна з родовими ознаками на зберігання, що створює суперечності, які мають фундаментальне значення для правозастосування.
Правилами частини першої статті 347 КАС України передбачено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
За змістом частини першої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї самої палати або у складі такої палати.
Суд зазначає, що під відступленням від висновку слід розуміти або повну відмову Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизацію попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, провадження № 11-377апп18).
Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість), або зміни суспільного контексту.
З метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Суд повинен мати ґрунтовні підстави: його попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання.
Натомість, належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відступу від висновків Верховного Суду позивачем не наведено, а Судом не встановлено.
У пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» (Chapman v. the United Kingdom»), заява № 27238/95, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави.
З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для передачі цієї справи на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Керуючись статтями 344, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про передачу справи №826/5581/16 на розгляд судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - відмовити.
2. Повний текст ухвали виготовлено 6 жовтня 2022 року.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                                                                                                             О.О. Шишов
Судді                                                                                                                                                                                                                                     І.В. Дашутін
                                                                                                                                                                                                                                                        М.М. Яковенко