ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4778/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 04.07.2022 року) у адміністративній справі №160/4778/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити та виплачувати пенсію, суд – 
в с т а н о в и в:
          У березні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту – відповідач 1), в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не зарахування до її  страхового стажу періодів трудової діяльності згідно трудової книжки колгоспника від 15.03.1982 року; зобов`язати відповідача 1 зарахувати до її страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки колгоспника від 15.03.1982 року, з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку; зобов`язати відповідача 1 здійснити нарахування та виплату їй пенсії, попередньо зарахувавши до її страхового стажу періодів трудової діяльності згідно трудової книжки колгоспника від 15.03.2082 року, з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку. 
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі по тексту – відповідач).
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії №046550003052 від 09.12.2021 року;  зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України  в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою колгоспника від 15.03.1982 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.12.2021 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду винесено з порушенням нор матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі  документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України (до 01.01.2004 року). Апелянт зазначав, що з 20.06.1974 року порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 року, згідно п.2.11 глави 2 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58. Пенсійним органом не враховано періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжко колгоспника від 15.03.1982 року, оскільки, на першій сторінці дописана дата народження позивачки, що порушує норми п..13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Інших документів на підтвердження спірного періоду роботи, визначених Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, не надано. Апелянт зазначав, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки, 10 місяців, 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. На думку апелянта, суд необґрунтовано прийшов до висновку про те, що недотримання правил ведення трудової книжки не може мати негативні наслідки для особи, стосовно якої порушення були вчинено іншою особою, яка заповнювала трудову книжку.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 09.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області для розгляду питання про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №046550003052 від 09.12.2021 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з недостатністю страхового стажу для призначення пенсії, а саме до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою колгоспника від 15.03.1982 року, оскільки на першій сторінці дописана дата народження заявника, що порушує норми п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Вирішуючи спір по суті, суд керувався ч.1 ст.8, ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно яких  право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у  статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. Суд врахував, що відповідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Суд врахував положення Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58, згідно пунктів 1, 2.4  трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників»  відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. відповідальність. Суд зробив висновок про те, що недотримання правил ведення трудової книжки не може мати негативні наслідки для особи, щодо якої такі порушення було вчинено.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог й визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 046550003052 від 09.12.2021 року. Суд врахував, що відповідно до Порядку приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії), затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке ухвалило рішення за заявою позивача від 09.12.2021 року та яке потягло за собою порушення прав позивача, а тому вимога про зобов`язання пенсійного органу здійснити нарахування та виплату пенсії є передчасною, оскільки питання стосовно призначення позивачу пенсії за віком ще не вирішено, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (як визначеного суб`єкту призначення) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.12.2021 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішення.
          Матеріалами справи встановлено, що 09.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.12.2021 року №046550003052 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки, 10 місяців, 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  необхідно не менше 27 років. Не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки колгоспника від 15.03.1982 року, оскільки на першій сторінці дописана дата народження заявника, що порушує норми п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України від 29.07.1993 року №58.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 необхідно не менше 27 років страхового стажу.
З трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 вбачається, що на першій сторінці трудової книжки у графі «рік народження» зроблено запис додатково « 4.12.60».
Згідно паспорту ОСОБА_1 , її день, місяць та рік народження – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.62 Закону України «По пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58  трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що дату народження та правильність запису про неї в трудовій книжці колгоспника можливо встановити шляхом звіряння з записами у паспорті ОСОБА_1 , свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження. При цьому відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний орган вправі витребувати у заявника всі необхідні документи для призначення пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи положення Порядку приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 09.12.2021 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року у адміністративній справі №160/4778/22 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова