П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/11021/22	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня                     2022 року у справі  за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИЛА:

У  серпні 2022  року позивач  звернувся до суду з  позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати п.2 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 29.07.2022 року    №204 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022 року провадження у справі №420/11021/22 за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправним та скасування наказу – закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України. Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження в адміністративній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.  
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1  надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. 
Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що позивач в рамках цієї справи не просить надавати оцінку судовому рішенню, прийнятого у справі №420/6964/21, а просить дослідити предмет законності видання наказу про виключення позивача зі списків особового складу заднім числом та без проведення повного розрахунку. 
Відповідачем   відзив на апеляційну скаргу до суду  не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;                   2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.06.2020 року №174, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказано звільнити з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) капітана 2 рангу ОСОБА_1 , начальника науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія». 
Відповідно до витягу з наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 08.07.2020 №131 наказано: «Капітана 2 рангу ОСОБА_1 , начальника науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», звільненого наказом Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.06.2020 року №174 з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 08 липня 2020 року справи та посаду начальника науково-дослідного управління розвитку системи оперативного (бойового) забезпечення Військово-Морських Сил науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» здав.
Не погоджуючись із зазначеним наказом від 08.07.2020 року №131 та вважаючи його протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом у справі №420/6964/21. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року по справі №420/6964/21 позов задоволено частково, в іншій частині позову відмовлено. Постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду  рішення залишено без змін.
На виконання рішення суду у справі №420/6964/21  відповідачем було видано наказ по стройовій частині від 29.07.2022 року №204, яким було внесено зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020 року №131 та зазначено                 28.08.2020 року  як дату виключення позивача зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія».          
Не погоджуючись з цим наказом, позивач звернувся до суду з новим позовом.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив,  вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, не можуть розглядатись в окремому судовому провадженні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, за необхідне зазначити наступне.
Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.
Згідно з ч. 1 і 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, до основних засад (принципів) адміністративного судочинства віднесено, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами. У свою чергу, ст. 45 Кодексу встановлює, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Відповідно до вимог ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.
Колегія суддів зазначає, що порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого  суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки  зобов`язаної особи. Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права. 
Таким чином, судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам та таке порушення має бути реальним, стосуватись (зачіпати)  права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, а  відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Проаналізувавши зміст наведених норм та судової практики, вивчивши доводи позивача, викладені в адміністративному позові та  в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у 2021 року вважаючи, що його   виключення із списків особового складу відбулось із порушенням законодавства, оскільки на момент спірних правовідносин з ним не були проведені усі необхідні розрахунки,  звернувся до суду з позовом та просив визнати передчасне виключення зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до повного розрахунку протиправним;  зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» виплатити  грошове забезпечення по 28.08.2020 року включно; зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» переоформити грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення та надіслати їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 для обчислення пенсії з для подальшого їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення перерахунку основного розміру пенсії з моменту її призначення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі №420/6964/21  було визнано протиправними дії начальника Інституту Військово-Морських Національного університету «Одеська морська академія» щодо передчасного виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» до повного з ним розрахунку.
Зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» внести зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020 року №131 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» 28.08.2020 року.
В іншій частині позовних вимог судом було відмовлено. Постановою П`ятого  апеляційного адміністративного суду  рішення у  справі №420/6964/21  залишено без змін.
Як вбачається з  рішення по справі №420/6964/21, суд  дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо виключення позивача зі списків особового складу частини без згоди позивача до проведення з ним повного розрахунку та задовольнив його позовні вимоги про зобов`язання Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» внести зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020 року № 131 щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» саме 28.08.2020 року.
В свою чергу судом було зазначено, що обов`язок відповідача вжити решту заходів, пов`язаних зі зміною дати виключення позивача зі списків особового складу частини (виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та його індексацію по 28.08.2020 року включно та переоформити грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення та надіслати їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 та для подальшого їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення) визначено діючим законодавством, і відповідно не потребує додаткового зобов`язання відповідача.
Тобто, відповідно до резолютивної частини рішення позов задоволено лише  в частині дати  виключення. Так як судом першої інстанції констатовано, що повний розрахунок був 28.08.2020 р., тому з цієї дати суд і зобов`язав виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу.
В свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1  рішення у справі  №420/6964/21 не оскаржував.
На виконання зазначеного судового рішення у справі №420/6964/21, відповідачем було видано наказ по стройовій частині від 29.07.2022 року №204, яким було внесено зміни до наказу Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 08.07.2020 року №131 саме щодо дати  виключення позивача зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» та зазначено  іншу дату , а саме 28.08.2020 року.
Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Колегія суддів звертає увагу, що позовними вимогами у цій справі є лише оскарження  п.2 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 29.07.2022 року   №204 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», який було ухвалено відповідачем саме на виконання рішення суду у іншій справі.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини шостої  статті 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Аналогічна  правова позиція була висловлена Верховним Судом в постанові від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а, а тому в силу приписів частини 5               ст. 242 КАС України зазначена правова позиція повинна бути врахована судом при виборі і застосуванні норм права до таких правовідносин.
В якості  підстав для скасування рішення суду першої інстанції, апелянт наводить доводи, що  відповідачем не здійснено  з  позивачем розрахунків тих чи інших виплат, зокрема грошового забезпечення; матеріальної допомоги; компенсації за невикористане майно, днів невикористаної відпустки, а також дії Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо не виготовлення та не направлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оновленого грошового атестату, довідки про додаткові види грошового забезпечення, послужного списку, та не зроблено відповідних записів до особової справи позивача. 
З матеріалів справи №420/6964/2 вбачається,  що позивач вже звертався з такими позовними вимогами, однак судом було відмовлено в задоволенні позову в цій частині та зазначено, що обов`язок відповідача вжити решту заходів, пов`язаних зі зміною дати виключення позивача зі списків особового складу частини визначено діючим законодавством, і відповідно не потребує додаткового зобов`язання відповідача. Також, суд зазначив, що в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після зміни дати виключення позивача зі списків особового складу будуть порушені права позивача та враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин у задоволенні зазначених вимог слід відмовити.
Однак при подачі нової позовної заяви, у  справі №420/11021/22, зазначені вище вимоги взагалі не являються предметом даної адміністративної справи, позивачем  не було  заявлено у позовних вимогах будь-яких вимог, окрім  визнання  протиправним та скасування п.2 наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (по стройовій частині) від 29.07.2022 року   №204 в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», така вимога  вже була  розглянута в іншій адміністративній справі №420/6964/21, а тому  підлягає розгляду в порядку ст. 383 КАС України в рамках однієї адміністративної справи.
Колегія суддів  вважає за необхідне наголосити, що  якщо позивач вважає порушеним  відповідачем його право на  виплату  грошового забезпечення, переоформлення грошового атестату,  довідки про розміри щомісячних додаткових видів забезпечення з надісланням їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 для обчислення розміру пенсії, позивач має право звернутись до суду з відповідним позовом.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо  визнання протиправними та скасування   п.2 наказу від 29.07.2022 року №204,  виданого на підставі рішення суду у справі №420/6964/21  в частині зміни дати виключення позивача із списків особового складу, повинні  бути розглянуті в рамках адміністративної справи  №420/6964/21  шляхом  подачі заяви, відповідно до  ст. 383 КАС України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками  суду першої інстанції  про закриття адміністративного провадження у справі, оскільки вимоги про                             визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, не можуть                        розглядатись в окремому судовому провадженні, а тому  обраний позивачем спосіб                 захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права та  в такий спосіб неможливо захистити чи відновити його право у разі визнання його судом порушеним.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення   суду першої інстанції  ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2022  року – залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець