ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2022 р.                                   Справа№ 910/3228/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Агрикової  О.В. 
 
розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України, 
матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022
у справі № 910/3228/22 (суддя Карабань Я.А.) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія»
до  Акціонерного товариства «Українська залізниця»
про  стягнення 106  696, 22 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - відповідач) про стягнення суми штрафу за несвоєчасну доставку вагонів у розмірі 106  696, 22 грн.
1.2.          Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем терміну доставки вантажу - 118 вагонів, що стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з відповідача штрафу в сумі 106 696, 22 грн.
2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.           Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 позов задоволено частково.  Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» 41 047 грн 08 коп. штрафу та 2 386 грн 16 коп. судового збору.  У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.           18.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі 910/3228/22, в якій апелянт просить скасувати вказане судове рішення та задовольнити позов у повному обсязі.
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що акти загальної форми №№ 22765, 22766 та копії актів загальної форми 1436, 1449 не є належними доказами, на підставі яких можна встановити причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки. При цьому в актах № 1436 та 1449 не вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів.
4.2.          Апелянт стверджує, що відповідачем не надано доказів існування будь-яких конвекційних заборон на перевезення вантажів залізницями України по спірним перевезенням та не надано жодного доказу в підтвердження карантинних обмежень, введених на території України, які обмежували вантажні перевезення. 
4.3.          Вказує на те, що відповідачем не подано будь-яких доказів щодо зменшення обсягів перевезень, недоотримання прибутку та того, що стягнення з відповідача штрафу у розмірі 105  319,45 грн значно негативно вплине на його діяльність та фінансовий стан. У даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із положень Статуту залізниць України, тобто має місце не порушення зобов`язання, а порушення порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не повязана із збитками. 
5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.           29.09.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
5.2.          У поданому відзиві відповідач вказує на те, що акти загальної форми засвідчили факт продовження термінів доставки вантажу внаслідок тимчасової перерви у перевезенні не з вини залізниці. Фіксування початку та кінця затримки вагонів передбачають саме Правила користування вагонами, де ставки плати за користування вагонами залежать від часу користування і від кількості операцій. Також, відповідач зазначає, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 40% від заявленої суми суд виходив із принципів розумності, справедливості та балансу інтересів сторін.
6.          Розподіл справи:
6.1.            Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2022, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В. Мальченко А.О.
6.2.            Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3228/22. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022, які визначені главою  1  розділу  IV ГПК України, відкладено до надходження матеріали справи № 910/3228/22 до Північного апеляційного господарського суду.
6.3.           31.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3228/22.
6.4.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія"  на рішення Господарського суду міста Києва від 04 серпня 2022 року у справі № 910/3228/22 залишено без руху та зазначено, що протягом  десяти днів з дня вручення даної ухвали,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду  докази сплати судового збору.
6.5.           08.09.2022  від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія" до Північного апеляційного господарського суду надійшов лист № 0809-юр від 08.09.2022 про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої, скаржник надає  докази сплати судового збору.
6.6.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3228/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша логістична компанія"  на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022. Постановлено справу № 910/3228/22 за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
7.          Інші процесуальні дії у справі не вчинялись. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          Відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-37678031/2020-001 від 17.03.2020 між позивачем (далі - замовник) та відповідачем (далі - перевізник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір, а.с. 17-47), відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання надати послуги, пов`язані з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться (п. 1.5 договору).
8.2.          Згідно з п. 1.4. договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.
8.3.          Відповідно до п. 2.3.2 договору перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та збірнику тарифів.
8.4.          Пунктом 8.1. договору передбачено, що сторони домовились про використання електронного документообігу. За умовами п. 8.2. договору електронний документообіг між перевізником та замовником передбачає оформлення накладних та супроводжувальних документів при перевезенні у внутрішньому сполученні з накладенням цифрового підпису.
8.5.          У рамках вказаного договору відповідачем надалися позивачу послуги залізничного перевезення вантажів, а саме в липні, серпні 2021 року  відповідач за 114 залізничними накладними було прийнято до перевезення 114 вагонів (т. 1 а. с. 78 - 95, 98, 100-106, 108 - 195).
8.6.            Відповідно до залізничних накладних залізницею в липні та серпні 2021 року було прийнято до перевезення 114 вагонів (т. 1 а. с. 78-95, 98, 100-106, 108- 195).
9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:
9.1.          Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав затримки доставки відповідачем вантажу за 114 залізничними накладними у зв`язку з чим позивачем нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 106  696,22 грн.
9.2.           Позивачем оскаржується рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 в частині стягнення суми штрафу та його зменшенні до 40%.
9.3.          З матеріалів справи вбачається, що за відомостями окремих залізничних накладних відбулося збільшення термінів доставки.
9.4.          Факт збільшення термінів доставки підтверджується актами загальної форми № 1436 від 08.08.2021, № 22765 від 10.08.2022, № 22766 від 10.08.2021 (а.с. 51, 52-55, 61).
9.5.          Так, у графі № 49 залізничної накладної № 40107856 міститься відмітка про збільшення терміну доставки на 3 доби відповідно до акту загальної форми № 22766; у графі 49 залізничної накладної № 40186694 - відмітка про складення акту № 1436 від 08.08.2021 із збільшення терміну доставки на 2 доби; у графі № 49 залізничної накладної № 40107278 - відмітка про збільшення терміну доставки на 3 доби згідно акту № 22765 (а.с. 190, 191, 193).
10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції із розрахунком штрафу, здійсненого судом першої інстанції, за порушення відповідачем термінів доставки вантажу, а також погоджується із зменшенням штрафу до 40%.
11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.           Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта в частині необгрунтованості прийняття в якості доказів актів загальної форми про збільшення термінів доставки за окремими залізничними накладними, з огляду на такі доводи.
11.2.          Відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 N 644 у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на 
збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
11.3.          Водночас слід відзначити, що перелік причин затримки, визначених у пункті 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу, не є вичерпним.
11.4.          Відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 N 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача;неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу;подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані;відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами);самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними;затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил;в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.
11.5.          Отже, наведені норми покладають обов`язок на відповідача у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності Залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.
11.6.          Матеріалами справи підтверджується факт складання відповідачем актів загальної форми № 1436 від 08.08.2021, № 22765 від 10.08.2022, № 22766 від 10.08.2021 (а.с. 51, 52-55, 61) відносно вагонів № 95946109, № 95983078, № 91102608 та внесення відповідних відомостей про їх складання до залізничних накладних № 40186694, № 40107856, № 40107278. 
11.7.          Вказані акти загальної форми слугують підтвердженням збільшення терміну доставки вантажів згідно залізничних накладних № 40186694, № 40107856, № 40107278, а також містять відомості про причини такої затримки (введення карантину).
11.8.          Відповідно до абз. 3 ст. 116 Статуту залізниць України Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.
11.9.          Відповідно до ч. 2  ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"  форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
11.10.          Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. установлено на всій території України карантин.
11.11.          Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 установлено з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
11.12.          Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину.
11.13.          Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 1 жовтня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину.
11.14.          З огляду на наведене, вказаними актами загальної форми посвідчено наявність обставин затримки доставки вантажу, які не залежали від залізниці, а саме, внаслідок карантину та введенням конвенційних заборон.
11.15.          Щодо тверджень апелянта про необгрунтованість зменшення суми штрафу до 40%, колегія суддів зазначає про наступне.
11.16.          Відповідно до частини 3  статті 551 ЦК України  розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
11.17.          Згідно з частиною 3  статті 233 ГК України  у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
11.18.          Відповідач є державним підприємством, стратегічно важливим підприємством залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення.
11.19.          Наявні матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті допущеного відповідачем порушення строку доставки вантажів. Матеріали справи також не містять належних доказів на підтвердження завдання порушенням відповідачем строку доставки збитків іншим учасникам господарських відносин.
11.20.          Таким чином, виходячи із загальних засад, встановлених у  статті 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи відсутність у справі доказів негативних наслідків від несвоєчасної доставки вантажу, що свідчили б про погіршення фінансового стану позивача, ускладнення в його господарській діяльності чи завдання йому збитків в результаті дій відповідача, а також враховуючи фінансовий стан сторін, стратегічне значення Акціонерного товариства "Українська залізниця", як важливого підприємства залізничного транспорту, яке здійснює вантажні, пасажирські перевезення, зменшення суми штрафу до 40% є обґрунтованим.
11.21.          Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:
12.1.           Відповідачем порушено права та інтереси позивача в частині порушення строку доставки вантажів згідно залізничних накладних у період липня-серпня 2021 року.
13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»
13.2.           Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»
13.3.          Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
13.4.           При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»
13.5.          Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»
13.6.          Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
13.7.          Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
13.8.          Відповідно до ч. 1  ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
13.9.          Згідно  із ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
13.10.          Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (ст. 6 Статуту залізниць України).
13.11.          Частинами 1, 2, 5 ст. 23  Статуту залізниць України  передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.
13.12.          За змістом п 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084 (далі - Правила оформлення перевізних документів) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у  додатку 1  до цих Правил.
13.13.          У відповідності до п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з  додатком 3  до цих Правил з урахуванням таких особливостей: у графі 19 "Номер вагона" зазначаються загальна кількість вагонів у відправці та напис "Дивись відомість"; у графах 24 "Маса вантажу, визначена відправником" та 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" зазначається загальна маса вантажу, у графі 30 "Тарифні відмітки" - загальна сума платежів.
13.14.          Відповідно до ст. 41  Статуту залізниць України Залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
13.15.          Згідно з п.п. 1.1., 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених  наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644  (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), 
13.16.          Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст. 41  Статуту залізниць України) У разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; 
вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах -"- 200 -"-; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних 
контейнерах -"- 150 -"-.
13.17.          Згідно із п. 2.4. наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються: на одну добу: на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів; на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.
13.18.          Пунктом 2.10. названих Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
13.19.          Відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 N 644 у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
13.20.          Відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 N 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача;неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу;подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані;відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами);самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними;затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил;в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.
13.21.          Відповідно до абз. 3 ст. 116 Статуту залізниць України Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.
13.22.          Відповідно до ч. 2  ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні"  форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
13.23.          Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.
13.24.           Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються  Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.
13.25.          Відповідно до ст. 116  Статуту залізниць України  за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
13.26.          Відповідно до частини 3  статті 551 ЦК України  розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
13.27.          Згідно з частиною 3  статті 233 ГК України  у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
13.28.          Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).
13.29.          Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги: 
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
14.2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 залишити без змін.
14.3.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 залишити без задоволення.
15.          Розподіл судових витрат:
15.1          Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 залишити без задоволення. 
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/3228/22 залишити без змін. 
3.          Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія».
4.           Справу № 910/3228/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 08.11.2022.

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.В. Агрикова