УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

19 грудня 2022 року  
м. Київ

справа №320/5787/21
адміністративне провадження №К/990/25724/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати винесений відповідачем припис № 28 від 20 квітня 2021 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ТОВ «ЗАРАЗ-4» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті касаційна скарга направлена до Верховного Суду 20 вересня 2022 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів поважності підстав пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року скаржником подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що оскаржувану постанову скаржник отримав 25 серпня 2022 року, на підтвердження чого надає копію листа Київського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року вих. №01-21/4403/22.

З тексту вказаного листа вбачається, що у відповідь на клопотання скаржника по справі №320/5787/21 суд першої інстанції надіслав йому копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року.

При цьому скаржник надав копію конверта, в якому направлялася судом апеляційної інстанції копія постанови, який не було отримано позивачем та який повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджує факт неотримання ТОВ «ЗАРАЗ-4» копії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року раніше.

Відповідно до частини другої та третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить з наступного.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункт «а»,  «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржник вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.

Скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій не врахували висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, про те, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

При цьому в постанові від 31 березня 2021 року у справі №420/5913/19 Верховний Суд зауважив, що висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, хоч і сформований Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду під час розгляду податкової справи, має загальний характер і є застосовним до справи, що розглядається, де також перевірялося застосування норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Таким чином, на думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що позивач, допустивши до перевірки посадових осіб відповідача, тим самим втратив право на оскарження процедурних порушень щодо призначення та проведення перевірки є необґрунтованим. 

Також скаржник вважає, що відповідач порушив права позивача шляхом повторного проведення перевірки за тим самим фактом, що вже був підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) - дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів щодо послуг із забезпечення охорони та контрольно-пропускного режиму, за результатами аналогічної попередньої перевірки в період з 09 березня 2021 року по 11 березня 2021 року було винесено припис №13 від 17 березня 2021 року, що не було досліджено та враховано судами при прийнятті оскаржуваних рішень. Суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 14 серпня 2020 року у справі №818/250/17, від 27 липня 2021 року у справі №369/10430/20, щодо заборони повторного проведення перевірки за тим самим фактом, що був підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису.

Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу № 32/5787/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-4» до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              Т.Г. Стрелець