П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        13 грудня 2022 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 753/6349/22
Номер провадження 33/824/3579/2022
 
            Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду              Вербова І. М., за участі:
представника скаржника - адвоката Шмагаревської Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду місту Києва від 08 липня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
 
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 грн. 20 коп.
 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, просив постанову Дарницького районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
 
Крім того, скаржник просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду посилаючись на те, що останній не був повідомлений про дату та час судового засідання, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався 03 листопада 2022 року, у день ознайомлення його представника з матеріалами справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що надані до суду протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, не є достатньою підставою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Скаржник заперечував факт керування ним транспортним засобом Mitsubishi Outlander, про що ним було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у вказаному протоколі зазначено, що транспортним засобом Mitsubishi Outlander, який належить ОСОБА_2 , керував водій, без ідентифікації особи водія. Зазначені обставини підтверджуються відеозаписом, який не містить даних про керування скаржником вищевказаним автомобілем. Запис починається о 17 год. 18 хв. та не відображає факту вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке згідно протоколу про адміністративне правопорушення мало місце о 16 год. 30 хв. З відеозапису не можливо встановити підстав складення протоколу та обставин подій, що передували складенню цьому протоколу. Разом з тим, із вказаного відеозапису вбачається, що патрульні не бачили та не зафіксували факт керування скаржником транспортним засобом, не зупиняли транспортний засіб, а прибули у двір будинку по вулиці Урлівській за викликом, коли транспортний засіб Mitsubishi Outlander знаходився в нерухомому стані. Наявні в матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_3 , який нібито був свідком того, що автомобіль Mitsubishi Outlander допустив наїзд на інший припаркований автомобіль, не містять даних про особу водія транспортного засобу Mitsubishi Outlander. Крім того, у вказаних поясненнях зазначено час події, свідком якої став ОСОБА_3 , 15 год. 30 хв., натомість у протоколі зазначено час керування транспортним засобом 16 год. 30 хв. Протокол про адміністративне правопорушення, не містить даних про наявність свідків події та обставин події, яка відображена в поясненнях ОСОБА_3 . Також матеріали справи не містять даних про фіксування та оформлення події наїзду автомобіля Mitsubishi Outlander на припаркований автомобіль Ford Fiesta, внаслідок чого, нібито, було викликано працівників поліції. З відеозапису не вбачається, що у поліцейських були законні підстави вимагати від скаржника проходити огляд на стан сп`яніння та не було зазначено ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, вказаний відеозапис не є повним, а відтак, не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.
 
У судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.
 
Вислухавши доводи скаржника та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову прийнято судом 08 липня 2022 року, а відтак, останнім днем на її апеляційне оскарження є 18 липня 2022 року, а апеляційну скаргу подано 11 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду.
 
Разом з тим, матеріали справи не міститься відомостей про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, як і не містять відомостей про те, що останній взагалі повідомлявся про розгляд справи. В свою чергу, згідно наявної в матеріалах справи заяви, представник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 03 листопада 2022 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови.
 
У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що неповідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, перешкоджали йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у десятиденний строк з дня її прийняття.
 
ЄСПЛ у § 53 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.
 
У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and others v. Spain» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
У справі «llhan v. Turkey» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи.
 
За вказаних обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити скаржнику процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду.
 
Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу
 
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (ПДР України) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. 
 
Пунктом 2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
 
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
 
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).
 
Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Як вбачається з матеріалів справи, 24 квітня 2022 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279257 відносно ОСОБА_1 , згідно якого, 24 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв. водій керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини; нестійка хода; поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. У графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з тим, що він сів у транспортний засіб ОСОБА_4 .
 
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
 
Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 та працівники поліції знаходяться у дворі будинку № 36 по вулиці Урлівській у місті Києві, де був припаркований автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 . При цьому, із зазначеного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував вищевказаним автомобілем.   
 
Із наявних в матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_3 від 24 квітня 2022 року, вбачається, що останній став свідком, як автомобіль Mitsubishi Outlander заднім ходом допустив наїзд на припаркований автомобіль Ford Fiesta, після чого, свідок викликав поліції. При цьому, із вказаних пояснень не вбачається, що за кермом автомобіля Mitsubishi Outlander, під час здійснення наїзду на припаркований автомобіль Ford Fiesta, знаходився саме  ОСОБА_1 .
 
Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається, що ОСОБА_1 , 24 квітня 2022 року о 16 год. 30 хв. керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander.
 
На вказані вище обставини, суд першої інстанції належної уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
На підставі вищезазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду місту Києва від 08 липня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду місту Києва від 08 липня 2022 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Постанову Дарницького районного суду місту Києва від 08 липня 2022 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                           І.М. Вербова