ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/39666/21                                                                  

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року, суддя Арсірій Р.О.,  у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, від 07.09.2020 року № 00000040702 та №00000030702 на суму 3 559 228,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року задоволено заяву представника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про закриття провадження у справі. Закрито провадження в адміністративній справі №640/39666/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві. Визнано зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" щодо звернення до суду із позовами з ідентичними підставами та аналогічними предметом позову, а також з ідентичним суб`єктивним складом учасників справи (у позовній заяві № 640/464/22), що вочевидь не відповідає, суперечить базовим та недвозначним вимогам процесуального закону та є проявом явної неповаги до суду, наслідком чого є перешкоджання здійсненню судочинства, перевантаження роботи суду. Накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" штраф у розмірі сплачено судового збору - 22700 грн, за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2022 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі №640/39666/21.
04.07.2022 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначити справу № 640/39666/21 до судового розгляду у судовому засіданні на 28.07.2022.
28.07.2022 представник Головного управління ДПС у м. Києві в судовому засідання подав клопотання про закриття провадження у справі, з тих підстав, що постановою Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 640/22041/20 підтверджено правомірність винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 07.09.2020 №00000040702 та №00000020702, які є предметом розгляду у даній справі.
Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року в адміністративній справі № 640/22041/20.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» про відмову від апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі та закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року у справі №640/22041/20.
Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що у провадженні судді Арсірія Р.О. перебуває адміністративна справа № 640/464/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.09.2020 року № 00000040702 та №00000030702, тобто з аналогічним предметом розгляду та з тих самих підстав, який подано тим же представником Марченко Валентиною Анатоліївною . 
Закриваючи провадження по справі №640/39666/21, суд першої інстанції зазначив, що позивачем подано до Окружного адміністративного суду міста Києва аналогічний позов (№ 640/464/22) до цього самого відповідача з аналогічним предметом та з однакових підстав, що кваліфікується судом як зловживання процесуальними правами. Також судом зазначено, що постановою Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 640/22041/20 розглянуто адміністративний позов з аналогічним предметом розгляду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пунктом 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Згідно ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Поряд із тим, суд роз`яснює сторонам наслідки закриття провадження у справі.
Відповідно до положень частини 2 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Разом з тим, пунктом 4 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право осіб, подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно з частини 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Зловживання процесуальними правами не допускається.
Так, положеннями статті 44 КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, а також належного оформлення адміністративного позову. Для цього особа, зацікавлена у поданні такого позову, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Окрім того, наведений у частині 2 статті 45 КАС перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №826/12191/18 та від 15.07.2021 у справі №420/698/21.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до КП «Діловодство спеціалізованого суду» на розгляді Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває позовна заява № 640/464/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Кепітал» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, від 07.09.2020 № 00000040702 та №00000030702, тобто предмет та підстави позову є аналогічними предмету та підставам позову, заявленим за даною позовною заявою № 640/39666/21.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду аналогічний позов (№ 640/464/22) до цього самого відповідача з аналогічним предметом та з однакових підстав, що кваліфікується судом як зловживання процесуальними правами. Також суд зазначив, що постановою Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 640/22041/20 розглянуто адміністративний позов з аналогічним предметом розгляду.
При цьому, закриваючи провадження у справі №640/39666/21, суд першої інстанції послався на ст. 238 КАС України та зазначив, що постановою Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 640/22041/20 розглянуто адміністративний позов з аналогічним предметом розгляду.
Окрім того, суд першої інстанції визнав зловживанням процесуальними правами та такими, що суперечать завданню адміністративного судочинства умисні дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" щодо звернення до суду із позовами з ідентичними підставами та аналогічними предметом позову, а також з ідентичним суб`єктивним складом учасників справи (у позовній заяві № 640/464/22), що вочевидь не відповідає, суперечить базовим та недвозначним вимогам процесуального закону та є проявом явної неповаги до суду, наслідком чого є перешкоджання здійсненню судочинства, перевантаження роботи суду та відповідно наклав на позивачач штраф у розмірі сплачено судового збору - 22700 грн, за умисне зловживання процесуальними правами та перешкоджання правосуддю.
Щодо закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Як передбачено ч.7 ст.78 КАС України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Право на повторне звернення до суду з інших підстав підтверджено висновком Верховного Суду у постанові від 22.04.2021 року у справі №640/13460/19, відповідно до якого позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі №640/5563/19).
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Водночас, визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норми закону позивач просить про захист свого права.
Тобто, суд першої інстанції мав самостійно здійснити правову оцінку встановлених обставин.
Таким чином, аналіз по суті мав би виявити тотожність обставин і підстав у справі №640/22041/20 та у даній справі.
Отже, закриваючи провадження у справі судом першої інстанції не встановлено обставини та підстави у справі №640/39666/21 та у справі №640/22041/20, а тому висновок суду про закриття провадження у даній справі є помилковим та суперечить завданню адміністративного судочинства.
Щодо зловживання процесуальними правами та накладення на позивача штраф, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Таким чином, ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу. 
Отже, наведений у частині другій статті 45 КАС перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.
Відповідно до частини 3 статті 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що 29.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, від 07.09.2020 року № 00000040702 та №00000030702 на суму 3 559 228,00 грн (справа №640/39666/21).
При цьому, як зазначає позивач, 29.12.2021 року помічником адвоката Марченко В.А. помилково надіслано засобами поштового зв`язку дублікат позовної заяви (однією датою та номером) (справі № 640/464/22). Вказана позовна заява не містила ні доказів сплати судового збору, ні додатків до позову. 
15.08.2022 року представником ТОВ «Стиль-Кепітал» було подано заяву про залишення позовної заяви по справі № 640/464/22 без розгляду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2022 року позовну заяву у справі №640/464/22 залишено без розгляду.
Так, завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Враховуючи вищевикладені обстави, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі №640/39666/21 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України та накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" штрафу за умисне зловживання процесуальними правами.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що, закриваючи провадження у справі, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та зміст позовних вимог, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2022 року скасувати, а справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Кепітал" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.

Повний текст виготовлено: 04 жовтня 2022 року.