УХВАЛА

21 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа № 640/1207/20
провадження № К/990/26908/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної Казначейської служби України, з участю третьої особи: - Верховного Суду, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
03 жовтня 2022 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.
04 жовтня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій  цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі автор, як на підставу касаційного оскарження, посилається на положення пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України та зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: незабезпечення судом апеляційної інстанції його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що, на думку скаржника, прирівнюється до того самого, якщо б його взагалі не було повідомлено.
Варто зазначити, що автор касаційної скарги не викладає аргументів щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, тобто не зазначає підстав касаційного оскарження судового рішення, визначених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, за змістом пункту 3 частини третьої статті 353 цього Кодексу порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 21 лютого 2022 року Шостим апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2021 року у справі за його адміністративним позовом до Держави України, в особі Державної Казначейської служби України, з участю третьої особи: - Верховного Суду, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, встановлено строк до 21 березня 2022 року, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу разом з доказами його надсилання (надання) іншим учасникам справи та заперечення проти заяв і клопотань, якщо такі містяться в апеляційній скарзі, а також роз`яснено учасникам справи, що у відзиві на апеляційну скаргу може міститися клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2022 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 червня 2022 року о 11:30 годин.
Враховуючи те, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, а питання про витребування справи суд вирішує одночасно з відкриттям касаційного провадження, суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити доводи скаржника, заявлені ним у касаційній скарзі, щодо незабезпечення судом апеляційної інстанції його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Втім, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції виключно пунктом 3 частини третьої статті 353 КАС України, тобто з підстав порушення цим судом норм процесуального права, будь-яких доказів у порушення його процесуальних прав (як-то копію апеляційної скарги, в якій апелянт просить про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, копію клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) не надає.
Відтак, скарга не містить будь-яких обґрунтувань щодо наявності в оскаржуваному судовому рішенні порушень норм процесуального права.
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин касаційну скаргу необхідно повернути як таку, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі № 640/1207/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної Казначейської служби України, з участю третьої особи: - Верховного Суду, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя                                                                                                              М. І. Смокович