ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5295/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 жовтня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Лічевецького І.О., Бєлової Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ДЖОІКС" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И Л А:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось         Приватне підприємство "ДЖОІКС" з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області , у якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області про    відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні     в ЄРПН, що подані ПП «ДЖОІКС».
Рішенням суду від 11.08.2021 задоволено позов Приватного підприємства "ДЖОІКС"    повністю, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 13.04.2021 №2564898/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 4 від 02 березня 2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564901/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564902/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 8 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564878/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 9 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564880/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 10 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564897/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564879/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 12 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021     №2564893/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 13 від 02 березня 2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564895/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 14 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564892/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 15 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 року №2564891/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 16 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021     №2564890/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 17 від 02 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564888/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 18 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564887/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 19 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564886/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 20 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564889/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 21 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564885/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 22 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564873/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 23 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 13.04.2021 №2564883/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 24 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564881/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 25 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564884/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 26 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564906/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 29 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564908/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 31 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021     №2564907/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 33 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564905/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 34 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564903/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 35 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564904/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 36 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564900/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 37 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564899/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 38 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564877/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 39 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564876/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 40 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564896/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 41 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564882/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 42 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564894/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 43 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564874/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 44 від 04 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564875/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 46 від 05 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, від 13.04.2021 №2564871/43465021, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 85 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 02 березня 2021 року, № 7 від 02 березня 2021 року, № 8 від 02 березня 2021 року, № 9 від 02 березня 2021 року, № 10 від 02 березня 2021 року, № 11 від 02 березня 2021 року, № 12 від 02 березня 2021 року, № 13 від 02 березня 2021 року, № 14 від 02 березня 2021 року, № 15 від 02 березня 2021 року, № 16 від 02 березня 2021 року, № 17 від 02 березня 2021 року, № 18 від 03 березня 2021 року, № 19 від 03 березня 2021 року, № 20 від 03 березня 2021 року, № 21 від 03 березня 2021 року, № 22 від 03 березня 2021 року, № 23 від 03 березня 2021 року, № 24 від 03 березня 2021 року, № 25 від 03 березня 2021 року, № 26 від 03 березня 2021 року, № 29 від 03 березня 2021 року, № 31 від 03 березня 2021 року, № 33 від 03 березня 2021 року, № 34 від 03 березня 2021 року, № 35 від 04 березня 2021 року, № 36 від 04 березня 2021 року, № 37 від 04 березня 2021 року, № 38 від 04 березня 2021 року, № 39 від 04 березня 2021 року, № 40 від 04 березня 2021 року, № 41 від 04 березня 2021 року, № 42 від 04 березня 2021 року, № 43 від 04 березня 2021 року, № 44 від 04 березня 2021 року, № 46 від 05 березня 2021 року та № 85 від 03 березня 2021 року в ЄРПН, що подані Приватним підприємством     «ДЖОІКС», датою їх фактичного отримання.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 залишено без змін.
22.02.2022 представником Позивача Новогребельською І.М. до суду першої інстанції подано заяву про встановлення судового контролю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року заяву представника Позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено.
Зобов`язано Державну податкову службу України подати у місячний строк з дня отримання ухвали до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №320/5295/21 у частині реєстрації податкових накладних № 4 від 02 березня 2021 року, № 7 від 02 березня 2021 року, № 8 від 02 березня 2021 року, № 9 від 02 березня 2021 року, № 10 від 02 березня 2021 року, № 11 від 02 березня 2021 року, № 12 від 02 березня 2021 року, № 13 від 02 березня 2021 року, № 14 від 02 березня 2021 року, № 15 від 02 березня 2021 року, № 16 від 02 березня 2021 року, № 17 від 02 березня 2021 року, № 18 від 03 березня 2021 року, № 19 від 03 березня 2021 року, № 20 від 03 березня 2021 року, № 21 від 03 березня 2021 року, № 22 від 03 березня 2021 року, № 23 від 03 березня 2021 року, № 24 від 03 березня 2021 року, № 25 від 03 березня 2021 року, № 26 від 03 березня 2021 року, № 29 від 03 березня 2021 року, № 31 від 03 березня 2021 року, № 33 від 03 березня 2021 року, № 34 від 03 березня 2021 року, № 35 від 04 березня 2021 року, № 36 від 04 березня 2021 року, № 37 від 04 березня 2021 року, № 38 від 04 березня 2021 року, № 39 від 04 березня 2021 року, № 40 від 04 березня 2021 року, № 41 від 04 березня 2021 року, № 42 від 04 березня 2021 року, № 43 від 04 березня 2021 року, № 44 від 04 березня 2021 року, № 46 від 05 березня 2021 року та № 85 від 03 березня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, що подані Приватним підприємством «ДЖОІКС», датою їх фактичного отримання..
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про встановлення судового контролю відмовити.
В апеляційній скарзі Відповідач - Державна податкова служба України, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Зазначено, що Державною податковою службою України вживаються заходи з виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №320/5295/21.
Крім того вказано, що судові рішення з питань реєстрації або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які набрали законної сили, виконуються з дотриманням норм  Податкового кодексу України  та  Кодексу адміністративного судочинства України  і проводяться з урахуванням вимог  постанов Кабінету Міністрів України від 29 грудня    2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»  (зі змінами), від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (зі змінами),  наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної»  (зі змінами), у зв`язку з чим виконання рішень суду такої категорії потребує певного часу.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.
Задовольняючи заяву Позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язуючи Державну податкову службу України подати у місячний строк з дня отримання ухвали звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №320/5295/21, суд першої інстанції виходив з того, що доказів виконання цього рішення надано не було.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає таке.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
За приписами положень статей  129  та  129-1 Конституції України  обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини 2 та 3статті 14  КАС України  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України  визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано  статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено  ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому  статтею 287 цього Кодексу.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд першої чи апеляційної інстанції. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення.
При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.
Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 800/320/17.
Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача.
аналізу зазначених норм законодавства слідує, що  КАС України  регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.
Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.
Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 у справі №320/5295/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 року, тобто яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 02 березня 2021 року, № 7 від 02 березня 2021 року, № 8 від 02 березня 2021 року, № 9 від 02 березня 2021 року, № 10 від 02 березня 2021 року, № 11 від 02 березня 2021 року, № 12 від 02 березня 2021 року, № 13 від 02 березня 2021 року, № 14 від 02 березня 2021 року, № 15 від 02 березня 2021 року, № 16 від 02 березня 2021 року, № 17 від 02 березня 2021 року, № 18 від 03 березня 2021 року, № 19 від 03 березня 2021 року, № 20 від 03 березня 2021 року, № 21 від 03 березня 2021 року, № 22 від 03 березня 2021 року, № 23 від 03 березня 2021 року, № 24 від 03 березня 2021 року, № 25 від 03 березня 2021 року, № 26 від 03 березня 2021 року, № 29 від 03 березня 2021 року, № 31 від 03 березня 2021 року, № 33 від 03 березня 2021 року, № 34 від 03 березня 2021 року, № 35 від 04 березня 2021 року, № 36 від 04 березня 2021 року, № 37 від 04 березня 2021 року, № 38 від 04 березня 2021 року, № 39 від 04 березня 2021 року, № 40 від 04 березня 2021 року, № 41 від 04 березня 2021 року, № 42 від 04 березня 2021 року, № 43 від 04 березня 2021 року, № 44 від 04 березня 2021 року, № 46 від 05 березня 2021 року та № 85 від 03 березня 2021 року в ЄРПН, що подані Приватним підприємством     «ДЖОІКС», датою їх фактичного отримання.
З огляду на вказане, Державна податкова служба України з дня набрання судовим рішенням законної сили, зобов`язана була виконати таке рішення суду.
Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Проте, з часу набрання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021року законної сили Державною податковою службою України не вчинено дій, спрямованих на реальне виконання судового рішення у вказаній частині.
Так, Державною податковою службою України в апеляційній скарзі зазначено, що судові рішення з питань реєстрації або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які набрали законної сили, виконуються з дотриманням норм  Податкового кодексу України  та  Кодексу адміністративного судочинства України  і проводяться з урахуванням вимог  постанов Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»  (зі змінами), від 16 жовтня 2014 року                                № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (зі змінами),  наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної»  (зі змінами), у зв`язку з чим виконання рішень суду такої категорії потребує певного часу.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що будь-яких доказів здійснення виконання судового рішення Державною податковою службою України ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, не надано.
Відповідно до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246  податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Отже, в разі набрання законної сили судового рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, вказані податкові накладні та/або розрахунки коригування підлягають реєстрації у разі надходження до ДФС відповідного судового рішення.
Відповідачем - Державною податковою службою України, також в апеляційній скарзі зазначено, що в разі відкриття виконавчих проваджень, до нього буде застосовано подвійне стягнення.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення на стадії зобов`язання Державної податкової служби України подати звіт про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року, не є застосуванням подвійного стягнення, а додатковим видом судового контролю за виконанням вказаного судового рішення.
Таким чином, докази виконання Відповідачем - Державною податковою службою України рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021, ані станом на час звернення Позивача із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, ані на час розгляду вказаної заяви в суді апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні.
З огляду на викладене, враховуючи факт відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів виконання Відповідачем - Державною податковою службою України рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Позивача про встановлення судового контролю за виконанням вказаного постанови рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2021, з чим погоджується і колегія суддів.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Державної податкової служби України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст.  229,  241,  242,  243,  308,  310,  315,  316,  322,  325,  328,  329,  331,  382 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України -  залишити без задоволення,  а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2022 року -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          І.О. Лічевецький