ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/142/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського оружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року    (головуючий суддя  Брегей Р.І.), по адміністративній справі  № 340/142/22,  розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження  
за позовом ОСОБА_1  до Служби безпеки України   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 
 
ВСТАНОВИВ:
Позивач   ОСОБА_1 06.01.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Служби безпеки України ( далі СБУ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування до вислуги років пільгової вислуги та періоду навчання у ВУЗі та відмову в підготовці, направленні документів до  Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (далі ГУ ПФУ у м.Києві) для здійснення нарахування пенсії, та зобов`язати відповідача  вчинити такі дії.
В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачами  чинно-го законодавства щодо реалізації  його права на призначення   пенсії за вислугу років, так як вислуга років в органах СБУ перевищує 26 років (з урахуванням пільгового обчислення і навчання у вищому закладі освіти).  
У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити за безпідставністю вимог через відсутність у позивача встановленої п. "а"  ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ календарної вислуги років, та права на призначення пенсії за вислугою років .
Рішенням   Кіровоградського оружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.  
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем  подана апеляційна скарга, в якій апелянт просять рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, та  позов задовольнити.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення  апеляційної скарги з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1  перебував службі в СБУ та з 28.12.2018 року звільнений зі служби  у запас у зв`язку зі скороченням штату (а.с.13). 
Із матеріалів справи вбачається, що вислуга років позивача станом на день звільнення 28.12.2018 року   складає  у календарному обчисленні - 19 років 7 місяців 10 днів (а.с.13), у пільговому обчисленні 4 роки 1 місяць 19 днів, календарна вислуга років з урахуванням пільгового обчислення становить 23 роки 8 місяців 29 днів. 
Згідно матеріалів справи у період з 01.09.1993 року по 19.06.1998 року позивач навчався на історичному факультеті (на денній формі навчання) Кіровоградського державного педагогічного інституту імені В.К.Винниченка (далі Інститут) (а.с.7), але період навчання СБУ не включено до розрахунку вислуги років.
Відмову відповідача від 05.11.2021 року у формуванні і надісланні до ГУ ПФУ у м.Києві  пенсійної справи з підстав відсутності необхідної вислуги 25 календарних років   (а.с.14) позивач оскаржив в судовому порядку.
При розгляді справи по суті, суд першої інстанції врахував обов`язковий до застосування висновок Верховного Суду у справі №480/4241/18 від 14.04.2021 року та зазначив наступне. 
Статтею 1 Закону  України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом і вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в ч. 4 ст. 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
В свою чергу, передбачені ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Приписами п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ встановлено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст. 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Згідно положень ч. 2 ст. 17 Закону №2262-ХІІ (в редакції станом на день прийняття на службу позивача -24.04.2000 року а.с.9) встановлено, що порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається КМ України.
КМ України 17.07.1992 року прийнято постанову №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Порядок №393), п.2 якого визначено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Прикордонних військ, Національної гвардії, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених ВРУ, СБУ, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу ОВС України при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. 
Зазначена норма Порядку №393 не зазнала сутнісних змін і на день звільнення позивача зі служби в СБУ.
Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період навчання позивача в Інституті міг бути зарахований до вислуги років позивача у певному співвідношенні для призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону№2262-ХІІ, якщо після закінчення навчання і до вступу на строкову військову службу або до СБУ позивачу присвоїли офіцерське звання.
Згідно матеріалів справи позивач проходив строкову військову службу після навчання в Інституті , маючи військове звання «рядовий», в якому прийнятий на службу до СБУ(а.с.9), а  тому відповідач правомірно не включив до вислуги років позивача період його навчання в Інституті.
Оскільки станом на день звільнення зі служби позивач не набув право на пенсію за вислугу років, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо формування та надіслання до пенсійного органу  пенсійної справи, та покладання зобов`язання на відповідача вчинити такі дії.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні право-відносини, чи порушено норми процесуального права.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.  
Керуючись  ст. 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -
                                                                                                             
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення   Кіровоградського оружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року      по адміністративній справі  № 340/142/22 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає касаційному оскарженню згідно п.5 ст.328 КАС України.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий