Ухвала                              
 
13 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 202/6230/20
провадження № 61-18924св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 03 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - АТ «Дельта Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. (приватний нотаріус Шевченко І. Л.), та Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Дніпросіті» (далі - ТОВ «Дніпросіті»), про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанції
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 
від 23 квітня 2021 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 
2021 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Визнано недійсним договір від 13 березня 2020 року № 2245/К про відступлення прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») та ТОВ «Укрдебт плюс», посвідчений 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Шевченко І. Л., зареєстрований в реєстрі за № 682, додаток 1 до договору № 2245/к «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», додаток № 2 до договору № 2245/K «Розмір прав вимоги, що переходять до нового кредитора», в частині розміру переданого права вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 07 червня 2007 року № 1116598000, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 , договору іпотеки від 07 червня 2007 року № 11165980000/11166142001/3, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , договору поруки від 07 червня 2007 року 
№ 11165980000/П/1, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , договору порукивід 07 червня 2007 року № 11165980000/П/2, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Дніпросіті» від 07 червня 2007 року, на суму 
11 207 204,28 грн.
Встановлено, що за договором від 13 березня 2020 року № 2245/К про відступлення прав вимоги, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт плюс», посвідченим 13 травня 2020 року приватним нотаріусом Шевченко І. Л., зареєстрованим в реєстрі за № 682, додаток № 1 до договору № 2245/К «Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами», додаток № 2 до договору № 2245/K «Розмір прав вимоги, що переходять до нового кредитора», передано права вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 07 червня 2007 року № 1116598000, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , договору іпотеки 
від 07 червня 2007 року № 11165980000/11166142001/3, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , договору поруки від 07 червня 
2007 року № 11165980000/П/1, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , договору поруки від 07 червня 2007 року 
№ 111659800001/П/2, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Дніпросіті» 
від 07 червня 2007 року на суму 1 042 328,28 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Короткий зміст доводів касаційної скарги
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ТОВ «Укрдебт плюс» на постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 03 листопада 2021 року, у якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в сили рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-157цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі 
№ 444/9519/12, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 913/11/18, від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, від 19 листопада 
2019 року у справі № 924/1014/18, від 28 січня 2020 року у справі 
№ 924/1208/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 639/4836/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Перевіривши зазначені заявником підстави для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підставі для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема з огляду на неврахування апеляційним судом висновків викладених у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-157цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 913/11/18.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України та витребувано із суду першої інстанції матеріали справи.
Справа надійшла до суду касаційної інстанції у січні 2022 року.
Нормативно-правове обґрунтування 
За змістом частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність необхідності виклику у судове засідання учасників справи для надання ними пояснень та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною другою статті 127 частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство «Дніпросіті», про визнання частково недійсним договору про відступлення прав вимоги, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 
2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 19 жовтня 2022 року.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     Г. І. Усик
А. С. Олійник
В. В. Яремко