Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/339/22                         Головуючий у суді І інстанції: Гришак А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                 Бондарчук Р.А., 
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Волощука В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Волощука В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з повною загальною середньою освітою, громадянина України, спів мешкає, утриманців не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області 10.01.2001 року,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 496,20 грн. судового збору на користь держави.
Згідно постанови суду ОСОБА_1 06.09.2022 року о 01 год. 10 хв. в смт. Завалля по вул. Абрикосова керував транспортним засобом «Hyundai Lantra», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова слів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alcotest Drager 6810». Результат склав 2,23 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Волощук В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що матеріали справи не підтверджують факт керування транспортним засобом, а підтверджують лише процедуру, яку водій виконав вимогу поліцейського оскільки порушив комендантську годину та уникнення вилучення автомобіля на штраф майданчик. 
ОСОБА_1 одразу зазначив, що він не водій і коли до нього підійшли невідомі особи авто було припарковане, а він перебув на пасажирському сидінні. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції – без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснив, що автомобілем не керував. Вночі 06.09.2022 року він їхав з своїм знайомим ОСОБА_2 , який керував автомобілем, з смт. Завалля в с. Березівка. 
Через деякий час він посварився з ОСОБА_2 та останній зупинив автомобіль та вийшов з нього. ОСОБА_1 залишився в автомобілі та заснув в середині нього. 
В подальшому до автомобіля підійшли військові та розбудили його, викликали працівників поліції. Вказав, що двигун автомобіля не працював. 
Згодом, приїхали працівники поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. 
В суді апеляційної інстанції адвокат Волощук В.В. просив справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як останній не керував транспортним засобом.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ № 003884 від 06.09.2022, яким підтверджується, що саме 06.09.2022 року о 01 год. 10 хв. в смт. Завалля по вул. Абрикосова, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 2);
- чеком тестуванням на алкоголь № 2437 від 06.09.2022 року, здійсненим приладом Alcotest 6810 №ARAK-0922. Результат склав 2,23 ‰ (а.с. 1);
- копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній погодився з результатом тесту про що міститься особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 3);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких, кожен окремо підтвердив, що 06.09.2022 року о 01 год. 10 хв. вони побачили автомобіль, який рухався в комендантську годину, оскільки вони проходили службу в ЗСУ підійшли до автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , вони побачили невідомого чоловіка який перебував за кермом та двигун авто був увімкнений. Поспілкувавшись з ним, вони зрозуміли, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від нього чути запах алкоголю та розмовляв не чітко. 
При цьому, коли водій вийшов з транспортного засобу ледве тримався на ногах. Вони викликали працівників поліції. Працівниками поліції встановлено особу водія, як ОСОБА_1 . Працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду склав 2,23 ‰ (а.с. 4-5);
- показаннями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції відповідно до яких пояснив, що автомобілем не керував. Вночі 06.09.2022 року він їхав з своїм знайомим ОСОБА_2 , який керував автомобілем, з смт. Завалля в с. Березівка. Через деякий час він посварився з ОСОБА_2 та останній зупинив автомобіль та вийшов з нього. ОСОБА_1 залишився в автомобілі та заснув в середині нього. 
Через деякий час до автомобіля підійшли військові та розбудили його, викликали працівників поліції. Вказав, що двигун автомобіля працював. 
В подальшому, приїхали працівники поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Згодом, в судовому засіданні 05.10.2022 року ОСОБА_1 змінив свої пояснення та вказав, що двигун автомобіля не був заведений.
- показаннями свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він ввечері 06.09.2022 року керував автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 та віз ОСОБА_1 з смт. Завалля в с. Березівка. На шляху до села, вони з останнім посварилися та свідок зупинив автомобіль, вимкнув двигун та вийшов з транспортного засобу та пішов до дому.
- відеозаписами події на яких зафіксовано показання ОСОБА_1 наданими працівниками поліції, з яких вбачається, що на запитання працівника поліції «хто керував транспортним засобом?» ОСОБА_1 нічого не відповів. В ході спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 запитав у них «що він порушив?», «хто викликав?», «чи викликали його родичі працівників поліції?». На питання працівника поліції «як саме він вживав алкоголь: чи в машинні чи на дорогі сиділи» ОСОБА_1 нічого не відповів. Також в ході перегляду відеозапису не можливо однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 пояснив працівниками поліції, що не керував транспортним засобом. 
Також на відеозаписах зафіксовано, що на пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер Алкотест 6810» останній погоджується, результат огляду склав 2,23 ‰, після оголошення йому результату даного тесту не висловив щодо нього жодного зауваження.
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.9 а ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується доводів апелянта та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, необхідно зазначити наступне. 
Так вказана позиція фактично зводиться до показань обвинуваченого та відсутності в матеріалах справи відеозапису, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом. 
В суді першої інстанції допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив він ввечері 06.09.2022 року керував автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_2 та віз ОСОБА_1 з смт. Завалля в с. Березівка. На шляху до села, вони з останнім посварилися та свідок зупинив автомобіль, вимкнув двигун та вийшов з транспортного засобу та пішов до дому.
Однак вказані пояснення суд апеляційної інстанції не може врахувати, оскільки вони не підтверджуються та спростовуються показаннями самого ОСОБА_1 наданими працівникам поліції. Крім того, сказаний свідок перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_1 , а тому заінтересований у результатах розгляду справи.
Так з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не зміг відповісти на питання працівника поліції «хто керував транспортним засобом?». При цьому він пояснював, що вони приїхали на трасу та там вживали алкоголь. Разом з тим, ОСОБА_1 не повідомляв про обставини на які посилається свідок ОСОБА_2 . 
В той же час, у даному випадку, за наявності обставин на, які посилається свідок ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мав би повідомити працівникам поліції про вказані обставини. 
При цьому, необхідно зазначити про те, що в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які виконували бойове завдання з оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
В даному випадку, за наявності обставин на, які посилається свідок ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повинні бачити свідка ОСОБА_2 .
Твердження про заінтересованість свідків апеляційний суд не враховує, оскільки в матеріалах справи є їх письмові пояснення, достовірність яких у суду сумнівів не викликає, оскільки їх пояснення повністю узгоджуються та є послідовні. Крім того, апелянтом не додано доказів, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі Апеляційний суд не має сумнівів стосовно показань вказаних свідків, оскільки вказані свідки з ОСОБА_1 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

Про те, переглядаючи відеозапис вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не посилаються на обставини, про які посилаються свідок ОСОБА_2 .
Жодних інших обставин, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, захисник та апелянт не зазначають.
При цьому, в матеріалах справи наявні пояснення свідків  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які бачили рух транспортного засобу та його зупинку, бачили невідомого чоловіка який перебував за кермом, який працівниками поліції встановлений, як ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, вважаю пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 такі, що надані з метою уникнення адміністративної відповідальності. 

Що стосується доводів захисника про визнання неналежними доказами пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , необхідно зазначити наступне. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що подія яка мала місце відбулась в період комендантської години. 
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проходять службу в ЗСУ та на момент чинення адміністративного правопорушення з оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
Разом з тим, необхідно зазначити по те, що вказані свідки з  ОСОБА_1 не знайомі, а тому будь-якої зацікавленості в розгляді справи не має. 
Також ЗСУ та органи Поліції є незалежними один від одного та не перебувають у підпорядкуванні. 
В той же час в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував те, що до нього підійшли свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Крім того, дії свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які після встановлення факту керування водієм транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння викликали працівників поліції є правильними.
Таким чином враховуючи те, що ОСОБА_1 не заперечував те, що до нього підійшли свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказані свідки з ОСОБА_1 не знайомі та будь-яких конфліктів з ними не виникало, суд апеляційної інстанції не враховує доводи захисника про визнання неналежними доказами пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Доводи захисника з приводу того, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції при розгляді справи було допущено порушення вимоги закону та крім того судом надано неправильну оцінку зібраним доказам у справі є необґрунтованими та безпідставними, на переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом першої інстанції співробітниками поліції та судом першої інстанції не допущено.
Більше того, суд першої інстанції повно об`єктивно та неупереджено дослідив усі зібрані докази по справі  та дійшов  правильного висновку щодо наявності в  діях  ОСОБА_1  інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
       
Також, апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно нього протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1  адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу адвоката Волощука В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук