УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

05 вересня 2022 року 

м. Київ

справа № 755/11126/16-а
адміністративне провадження № К/990/21844/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1  
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року (суддя Шейко Т.І.) та 
постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року (колегія у складі суддів Оксененка О.М., Василенка Я.М., Мельничука В.П.)
у справі № 755/11126/16-а
за позовом ОСОБА_1 
до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві 
про визнання протиправними дій.

УСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації; відповідач), у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:
- визнати незаконними дії відповідача при призначенні їй компенсаційної виплати як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років;
- стягнути з Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації недоплачені компенсаційні виплати у розмірі 25 375,73 грн та відшкодування моральної шкоди у розмірі 26 000,00 грн;
- зобов`язати Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві призначити та виплачувати їй компенсаційну виплату у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленого законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Дніпровський районний суд міста Києва рішенням від 16.02.2017 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Київський апеляційний адміністративний суд міста Києва постановою від 10.04.2017 скасував постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2017, ухвалив нову постанову про часткове задоволення позову:
- визнав протиправними дії Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної компенсаційної виплати як непрацюючій особі, яка здійснює догляд за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленому законом України про державний бюджет на відповідний рік, починаючи з 14.01.2016;
- зобов`язав Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної компенсаційної виплати як непрацюючій особі, яка здійснює догляд за особою похилого віку, яка досягла 80-річного віку, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб працездатного віку, встановленому законом України про державний бюджет на відповідний рік, починаючи з 14.01.2016;
- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Крім того, у липні 2017 року ОСОБА_1 у цій справі звернулася до суду із заявою, в якій оскаржувала дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві щодо виконання судового рішення, просила змінити порядок та спосіб виконання рішення суду та відшкодувати моральну шкоду.
Дніпровський районний суд міста Києва ухвалою від 26.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017, визнав неподаною та повернув ОСОБА_1 зазначену заяву.

Верховний Суд постановою від 07.10.2020 скасував постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 16.02.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.04.2017, направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дніпровський районний суд м. Києва від 21.10.2020 передав справу № 755/11126/16-а на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 12.01.2022 залишив без розгляду частину позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дій відповідача при призначенні їй компенсаційної виплати як особі, що доглядає за особою старшою 80-ти років, а також про стягнення на її користь з відповідача недоплачених компенсаційних виплат у частині недоплачених коштів за вересень-грудень 2015 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.01.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, відмовив у задоволенні позов.

15.08.2022 ОСОБА_1 подала до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без врахування абз. 16, 21 постанови Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 331/3298/20,  п. 24, 25 постанови Верховного Суду від 07.10.2021 у справі № 903/834/20. Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що у період з 29.09.2015 до 22.04.2021 вона не належала до непрацюючих фізичних осіб та не мала права на отримання компенсаційної виплати як особа, що здійснює догляд за особою старше 80-ти років»; зазначає, що у період з 29.09.2015 до 09.10.2019 перебувала у відповідача на обліку, а 23.10.2019 була поновлена на роботі. Спірна компенсаційна виплати є єдиним її джерелом існування. 

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений ч. 1 ст. 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалена (складена) 07.07.2022, строк на подання касаційної скарги закінчився 08.08.2022.

ОСОБА_1 клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що отримала 14.07.2022 копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, на підтвердження чого надала копію конверту Шостого апеляційного адміністративного суду з ідентифікатором 0102935251467.
Зважаючи на документальне підтвердження дати отримання копії судового рішення, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на касаційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України.

ОСОБА_1 також клопоче звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги; надає витяг від 03.03.2022 з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якого позивач за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 не мала доходу.
За подання касаційної скарги на рішення Окружний адміністративний суд міста Києва від 12.01.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 судовий збір становить          1 024 грн. 
Оскільки позивач підтвердила відсутність доходу за попередній рік, Суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір». 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії Управління соцзахисту Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо нарахування компенсаційної виплати. 
Окружний адміністративний суд міста Києва в ухвалі від 19.03.2022 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

ОСОБА_1 покликається на те, що справа підлягала розгляду у порядку загального позовного провадження.

За предметом спору ця справа не відноситься до справ, визначених у ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Тому, Окружний адміністративний суд міста Києва в ухвалі від 19.03.2022 після направлення Верховним Судом цієї справи на новий розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, який скерував справу до окружного суду, мав правові підстави визначити, що розгляд справу буде здійснюватися у порядку спрощеного позовного провадження. 

Між тим, ОСОБА_1 у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального та/чи процесуального права, не аргументує виняткове значення для неї цієї справи. 
Таким чином, Суд не вбачає обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, скаржник покликається на висновки щодо застосування ст. 368, 369 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), сформульовані у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 331/3298/20, стосовно розгляду цивільної справи, у якій заявлені вимоги немайнового характеру, у суді апеляційної інстанції у судовому засіданні. Особливості апеляційного розгляду адміністративної справи регулюються нормами ст. 310, 311 КАС України, які не кореспондуються зі ст. 368, 369 ЦПК України, допускають розгляд судом апеляційної інстанції справи без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у ряді випадків. Тобто, норми ЦПК України та КАС України не є тотожними, встановлюють різні процедури розгляду справ цивільної та адміністративної юрисдикції. Тому, висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 331/3298/20, не є релевантними для цієї справи.
У постанові Верховного Суду від 07.10.2021 у справі № 903/834/20 сформульований загальний висновок щодо застосування принципу правової визначеності. Між тим, ОСОБА_1 не обґрунтовує, в чому полягає порушення судами попередніх інстанцій цього принципу у даній справі.  

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Задовольнити клопотання про поновлення строку. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.
2.          Задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
3.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі                    № 755/11126/16-а.
4.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб