ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2022 р.                                   Справа №640/11892/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Зубець  Л.П.
суддів:            Попікової О.В. 
          Ткаченка Б.О. 

секретар судового засідання: Гибало В.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Ступак О.І.
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві
на рішення Господарського суду міста Києва
від                    12.10.2021 (повний текст складено - 20.10.2021)
у справі          №640/11892/20 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві
до                    Приватного нотаріуса Толочко Яни Миколаївни
про                    відміну державної реєстрації

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держаної податкової служби у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Толочко Яни Миколаївни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Легбанк" (ідентифікаційний код 14291780) (запис від 03.03.2020 №10681100030004202).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021 матеріали справи №640/11892/20 передані на розгляд Господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач, при проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Легбанк" обґрунтовано керувався нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що були чинні на момент проведення відповідної дії.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Держаної податкової служби у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 та прийняти нове рішення, яким відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Легбанк".
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом при розгляді та винесенні спірного рішення не взято до уваги та не надано належної правової оцінки наявним беззаперечним доказам у справі в їх сукупності, що враховуючи суть спору, свідчить про не з`ясування всіх обставин судової справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору та надання неправильної правової оцінки доказам. Також скаржник зазначає, що висновки викладені у спірному рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального та процесуального прав, що призвело до неправильного вирішення спору.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів:         Алданової С.О., ОСОБА_1
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2021 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.
13.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №640/11892/20 з Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2021 апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби у             м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору у розмірі 3 153, 00 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідачу.
31.12.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про виконання ухвали від 16.12.2021, до якої долучено докази надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідачу.
04.01.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про виконання ухвали від 16.12.2021, до якої долучено докази сплати судового збору у розмірі 3 153, 00 грн.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Владимиренко С.В., Руденко М.А.
Водночас, у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, а також перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею      (суддею-доповідачем), у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 для вирішення питання щодо руху апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Попікова О.В., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 поновлено Головному управлінню Держаної податкової служби у м. Києві пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20. Відкрито апеляційне провадження у справі №640/11892/20 за апеляційною скаргою Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 та призначено розгляд апеляційної скарги на 05.04.2022.
Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан.
Відповідно до статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
За положеннями статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Водночас, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Виходячи із положень вказаної статті Конституції України, Рада суддів України рішенням від 24.02.2022 №9 рекомендувала зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.
Враховуючи загострення збройної агресії російської федерації на адміністративно-територіальній одиниці, на яку розповсюджується юрисдикція Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи, суддів та працівників апарату суду, розгляд справи №640/11892/20 за апеляційною скаргою Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021, призначений на 05.04.2022 - не відбувся.
Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Разом з тим, конституційне право кожного на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, не може бути обмеженим.
Пунктом 1 наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 призначено на 14.06.2022.
У зв`язку з перебуванням головуючої судді Зубець Л.П. у відпустці з 13.07.2022 по 17.06.2022, судове засідання, призначене 14.06.2022, не відбулося.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 призначено на 12.07.2022.
У зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Попікова О.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Головного управління Держаної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 розгляд справи відкладено на 03.08.2022.
Відповідач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У судове засідання 03.08.2022 з`явився представник позивача, відповідач представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до частин 12, 13 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. 
В силу приписів статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява №11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.
У судовому засіданні 03.08.2022 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та винести інше, яким позов задовольнити.
Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У судовому засіданні 03.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 24.02.2020 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Легбанк" звернулася до приватного нотаріуса Толочко Яни Миколаївни з пакетом документів для проведення реєстраційної дії - державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації Публічного акціонерного товариства "Легбанк".
За доводами відповідача, оскільки в комп`ютерній програмі "Автоматизоване робоче місце "Єдиний державний реєстр" була відсутня технічна можливість здійснити реєстраційну дію "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації", приватним нотаріусом Толочко Яною Миколаївною було здійснено звернення на гарячу лінію Державного підприємства "Національні інформаційні системи" та проведено реєстраційну дію "Внесення рішення засновників щодо припинення юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації" виключно з технічних причин.
В подальшому, реєстратором прийнято рішення про зупинення розгляду документів, поданих Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Легбанк" на 15 календарних днів з дати зупинення через наявність підстав, що визначені пунктом 1 частиною 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а саме: подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі.
03.03.2020 приватним нотаріусом Толочко Яною Миколаївною проведено спірну дію - державну реєстрацію припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Легбанк", що відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг з якого міститься в матеріалах справи.
Оскільки, державна реєстрація припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Легбанк" здійснена всупереч вимогам законодавства за принципом мовчазної згоди, з огляду на наявність у юридичної особи податкової заборгованості, про що до Головного територіального управління юстиції у м. Києві було направлено відповідне повідомлення про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо:
- припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;
- відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;
- скасування державної реєстрації змін до установчих документів.
За приписами частини 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (тут і далі, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу-підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:
1) відповідних заяв про державну реєстрацію;
2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;
3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Частиною 13 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 
1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 
2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.
Підстави для відмови у державній реєстрації визначені у частині 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а саме: 
1) документи подано особою, яка не має на це повноважень; 
2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії; 
3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи; 
3-1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки; 
4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку; 
5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України; 
6) документи суперечать статуту громадського формування; 
7) порушено встановлений законом порядок створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи; 
8) невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону; 
9) щодо засновника (учасника) юридичної особи, що створюється, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 
10) щодо юридичної особи, стосовно якої подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи, проведено державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;
11) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані: раніше строку, встановленого цим Законом; щодо юридичної особи, що припиняється в результаті її ліквідації та є засновником (учасником) інших юридичних осіб та/або має не закриті відокремлені підрозділи, та/або є засновником третейського суду; в Єдиному державному реєстрі відсутній запис про державну реєстрацію юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації в результаті злиття, приєднання або поділу; щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; щодо юридичної особи, що реорганізується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та відсутній узгоджений план реорганізації юридичної особи; щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування; щодо юридичної особи, що припиняється в результаті ліквідації, стосовно якої надійшли відомості про відкрите виконавче провадження; щодо юридичної особи, стосовно якої відкрито провадження у справі про банкрутство.
Таким чином, нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини визначено перелік документів, які необхідно подати для здійснення реєстраційної дії та встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації, зокрема, щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості зі сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за виключенням банків щодо яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
З матеріалів справи також вбачається, що внаслідок прийняття Національним банком України постанови від 26.02.2015 №135 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Легбанк", що вчинено, зокрема, відповідно до статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.02.2015 №41 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Легбанк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Легбанк" Коваленка О.В. в порядку Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
З наявних в матеріалах справи описів документів, що надавались державному реєстратору для проведення реєстраційної дії щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації вбачається, що заявником було подано всі передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Єдиним обґрунтуванням позовних вимог є наявність у Публічного акціонерного товариства "Легбанк" заборгованості з ПДВ у сумі 521 777,94 грн. та з податку на прибуток у сумі 40 873 515,10 грн., що, на думку контролюючого органу, було забороною для вчинення відповідачем спірної реєстраційної дії щодо припинення Публічного акціонерного товариства "Легбанк", за принципом мовчазної згоди.
Проте такі твердження позивача є безпідставними та повністю спростовуються нормами законодавства. 
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державний реєстратор проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Матеріали справи свідчать, що контролюючим органом було подано до Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомлення за формою №27-ОПП про наявність заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи від 23.02.2016 №1626502701378, в якому зазначено про неможливість проведення перевірки, наявність податкового боргу, неповернення до контролюючого органу оригіналів документів, що видані платнику податків і підлягають поверненню відповідно до законодавства.
Суд першої інстанції критично ставиться до тверджень позивача про неможливість проведення перевірки зважаючи на неповернення до контролюючого органу оригіналів документів, оскільки зазначене не є визначеною у статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" підставою для відмови в здійсненні реєстрації припинення юридичної особи, з чим погоджується судова колегія.
Враховуючи, що ліквідація Публічного акціонерного товариства "Легбанк" здійснювалась в порядку Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", наявність податкової заборгованості також не є підставою для відмови у здійсненні спірної реєстраційної дії, відповідно до статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Оскільки позивачем не наведено наявності законодавчо визначених підстав для відмови у державній реєстрації, колегія суддів дійшла висновку, що проведення державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства "Легбанк" було здійснено відповідно до положень законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Отже, враховуючи встановлений частиною 2 статті 19 Конституції України обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідач, при проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "Легбанк" обґрунтовано керувався нормами Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", що були чинні на момент проведення відповідної реєстраційної дії.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, щодо правомірності та законності проведення відповідачем державної реєстрації припинення Публічного акціонерного товариства "Легбанк", внаслідок чого відсутні підстави для задоволення позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у справі №640/11892/20.
Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).
Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - без задоволення.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 у справі №640/11892/20 залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державною податковою службою у м. Києві.
4. Матеріали справи №640/11892/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 05.09.2022.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Зубець 

Судді                                                                                          О.В. Попікова

                                                                                          Б.О. Ткаченко