УХВАЛА

21 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №817/1908/17
адміністративне провадження № К/9901/54533/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стародуба О.П.,
суддів - Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №817/1908/17 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа - Фермерське господарство "Ровіна" про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, викладеної у листі від 22.09.2017 №Л-46774/0-6859/0/6-17;
зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,0020 га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, кадастровий номер 5624286900:03:002:0067 та передати її у власність ОСОБА_1 .       
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду ві 12.06.2018, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,0020га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, викладеної в листі №Л-4674/0-6859/0/6-17 від 22.09.2017.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,0020га у власність для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, на території Почапківської сільської ради Острозького району Рівненської області, кадастровий номер 5624286900:03:002:0067.
Постановою Верховного Суду від 28.07.2022 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у цій справі скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
15.08.2022 на адресу Верховного Суду надійшла заява Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про ухвалення додаткового судового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат.
Листами від 17.08.2022 та від 01.09.2022 Верховним Судом витребувано справу з суду першої інстанції.
Верховний Суд розглянув зазначену заяву та дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у справі, з огляду на таке. 
Згідно із частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Статтею 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Розподіл судових витрат врегульовано статтею 139 КАС України.
Відповідно до частини першої та другої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За загальним правилом розподіл судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При цьому суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз і лише в тому разі, якщо суб`єкт владних повноважень у відповідній справі був позивачем, оскільки саме суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.08.2019 у справі №666/754/16-а,  від 16.01.2020 №360/4447/18, від 10.12.2021 у справі №280/1244/19, та в ухвалах від 16.01.2020 у справі №360/4447/18, від 25.01.2022 у справі №280/5188/19, від 06.04.2022 у справі №460/549/20, від 11.05.2022 у справі №260/423/19.
Враховуючи те, що в ході судового розгляду справи відповідачем витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз не здійснювались, а сплачена, відповідно до платіжного доручення від 07.07.2018, сума судового збору (1280,00 грн.) відповідачу, як суб`єкту владних повноважень, компенсації не підлягає, підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 139, 248, 252, 345, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про ухвалення додаткового рішення - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук