ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер судової справи № 523/9912/21
Апеляційне провадження № 22-ц/813/7116/22
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач), 
суддів – Вадовської Л.М., Сєвєрова Є.С.,
за участю секретаря Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича в інтересах  ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Аліної С.С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Станом на час подання даного позову в провадженні суду перебуває цивільна справа №521/1679/21 щодо розірвання шлюбу між сторонами. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: син –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на утриманні позивачки. Відповідач свої батьківські обов`язки належним чином після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу не виконує, не надає матеріальної допомоги. При цьому, у відповідача є матеріальна можливість утримувати дітей, оскільки працює моряком на судах іноземних судновласників на посаді матросу першого класу та отримує заробітну плату від 2 500 до 3 000 доларів США, що приблизно складає від 70 000 грн. до 84 000 грн. на місяць. З огляду на великий дохід відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 20 000 грн. на обох дітей, що дорівнює 1/3 частці від його доходів.
Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, а саме: 
- неповнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , 
- неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
- також просила стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 5600 грн., що складаються з витрат на правову допомогу (а.с.3-8).
Правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався.

Короткий зміст судового рішення першої інстанції
Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2022 рокупозов  ОСОБА_1  задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання:
- неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно,
- неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с.112-116). 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні письмові відомості про розмір заробітної плати та матеріальне становище відповідача  ОСОБА_2 . Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було. Від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позову, а саме: про стягнення з нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини.
Відмовляючи у стягненні вартості витрат на правову допомогу у розмірі 5 600 грн, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні письмові докази та детальний опис виконаних адвокатом робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на скаргу
В апеляційній скарзі адвокат Тищенко С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на грубе та неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права,просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову  ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 аліменти у розмірі по 10 000 грн. на кожну дитину (а.с.120-134).
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції:
- не врахував, що від відповідача не надходив відзив у справі, до суду не надходили заперечення щодо розміру аліментів, стягнення правової допомоги, необґрунтованість її розміру, суд фактично виконав функцію адвоката та вчинив дії, що не передбачені законом, порушив принцип змагальності сторін,
- однобічно розглянув справу, без належного дослідження доказів, в рішенні відсутнє обґрунтування відхилення доказів, їх оцінка, аналіз,
- неналежним чином обґрунтував судове рішення, не врахував рекомендації консультативної ради європейських суддів у Висновку №11 (2008) про якість судових рішень,
- безпідставно стягнув аліменти з посиланням на прожитковий мінімум (ст.183 СК України), хоча позиція позивача полягала у визначенні твердої та фіксованої суми аліментів в порядку ст.184 СК України,
- належним чином не з`ясував всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного та не справедливого рішення по справі,
- проігнорував часткове визнання позову відповідачем у розмірі 6000 грн., що міститься в журналі судового засідання,
- проігнорував документи щодо доходу відповідача, його професію, перетинання кордону,
- не врахував доказів пересилання ним коштів по 700-750 доларів США, що підтверджують його доходи та можливість сплачувати аліменти на належному рівні та з урахуванням інтересів дітей,
- безпідставно відмовив у стягненні витрат на правову допомогу, посилаючись на відсутність детального опису робіт, відсутністю доказів, хоча відсутні заперечення з боку відповідача, в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги, розрахунковий документ,
- суд невірно застосовує вимоги ст.182 СК України щодо матеріального стану платника аліментів.
Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 

Позиція апеляційного суду
Відповідно до правил ч.13ст.7, ч.1ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Установлені судом фактичні обставини справи
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого мають дітей: сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.24,25). Діти проживають з позивачкою.
Відповідач є кваліфікованим матросом, працює за контрактами, строк дії яких 5-8 місяців, на посаді матроса першого класу на судах іноземних компаній та отримує заробітну плату у розмірі 1873-1917 доларів США (а.с.14-23, 59, 61, 64, 67,70,72-73).
Відомостей про працевлаштування позивачки матеріали справи не містять.
Доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2  на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, тощо сторонами не надано.
21 лютого 2022 року у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 визнав позов частково, зазначивши, що відповідач готовий платити аліменти у розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто всього 6 000 грн. щомісячно (а.с.102-103). 
11 квітня 2022 року адвокат Бондар О.В. надав суду заяву про розгляд справи у відсутність відповідача і його представника та про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.107-108).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч.ч.1,2ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).
У ст.182 СК України наведений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).
Встановлено, що відповідач має можливість та  зобов`язаний законодавством надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Відповідно до вимог ч.5ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналогічна норма міститься у п.4ч.1ст.161 ЦПК України.
За частиною 2ст.161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у ч.1 цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Позивачка, скориставшись своїм правом, звернулась до суду саме в позовному провадженні та просила визначити суд розмір аліментів на сина та доньку по 10 000 грн. на кожну дитину.
Судом першої інстанції визначено розмір аліментів на дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитини. Такий розмір обґрунтований тим, що в матеріалах справи відсутні відомості про розмір заробітної плати відповідача ОСОБА_2 та його матеріальне становище.
Колегія суддів не може погодитись із зазначеним висновками суду з огляду на таке.
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.265 ЦПК України, взагалі невмотивоване, необґрунтоване, прийняте з порушенням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду не суперечать матеріалам справи та наявним доказам. 
Так, по-перше, у порушення вимог ч.1ст.184 СК України суд першої інстанції визначив розмір аліментів на дітей не у твердій грошовій сумі, як просила позивачка. Мотиви, з яких він виходив, визначаючи такий спосіб стягнення аліментів, суд першої інстанції не зазначив.
По-друге, посилання суду на те, що матеріали справи не містять відомостей про розмір заробітної плати відповідача, не відповідає дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
За нормами ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За нормами ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 грн., з 1 липня – 2 013 грн., з 1 грудня – 2 100 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня – 2 395 грн., з 1 липня – 2 510 грн., з 1 грудня – 2 618 грн.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня – 2 100 грн., з 1 липня – 2 201 грн., з 1 грудня – 2 272 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня – 2 618 грн., з 1 липня – 2 744 грн., з 1 грудня – 2 833 грн.
Так, станом на день подачі позову (червень 2021 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку становив 960,50 грн. та 1 197,50 грн. (50% від 1 921 грн. та 50% від 2 395 грн., що складає прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років та від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року), а станом на 11 квітня 2022 року (дата винесення рішення судом першої інстанції) – 1 050 грн. та 1309 грн. (50% від 2 100 грн. та 50% від 2 618 грн., що складає прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років та від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року).
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину станом на 11 квітня 2022 року (дата винесення оскаржуваного судового рішення) становить на дітей віком до 6 років – 2 100 грн., на дітей віком від 6 до 18 років – 2 618 грн.
Позивачем доведено, що відповідач може сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі, встановленому ч.5ст.183 СК України. 
В свою чергу, відповідачем ніяким чином не спростовані наявні в матеріалах справи відомості щодо його заробітку, а також не надані будь-які докази наявності у нього інших утримувачів. 
Так, з наявних в матеріалах справи контрактів вбачається, що заробітна плата відповідача складає 1 873-1 917 дол.США в місяць (тобто середня дорівнює 1 896 доларів США на місяць) (а.с.64,67,70).
Судом встановлено, що: 
- у 2019 році відповідач знаходився у рейсах в період з 13.01.2019 – 25.06.2019 та з 22.10.2019 – 31.12.2019 року, тобто: у рейсі - 7 місяців; дома - 4 місяці (а.с.61,62-64, 65-67);
- у 2020 році – у рейсі з 01.01.2020 – 27.06.2020 та з 12.12.2020 – 30.12.2020, тобто: у рейсі – 7 місяців, дома – 5 місяців (а.с.61,65-67,68-70),
- у 2021 році – у рейсі з 01.01.2021 – 06.06.2021, тобто 5 місяців (а.с.61,68-70).
Отже в середньому на рік відповідач працює за контрактом 6 місяців. 
Вищезазначені періоди підтверджуються відповіддю Державної прикордонної служби України від 10 червня 2021 року (а.с.59).
Колегія суддів, враховуючи обставини, перелічені у ст.182 СК України, дійшла висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки у розмірі по 6 000 грн. на кожну дитину, виходячи з такого розрахунку: 1 896 доларів США х 6 місяців /12 місяців / 3 = 316 доларів США, що станом на 20 жовтня 2022 року еквівалентно 11 555 грн (316 х 36,5686), де:
- 1 896 дол.США розмір середньомісячної заробітної плати відповідача;
- 6 місяців – середня кількість робочих місяців відповідача на рік;
- 12 місяців – кількість місяців на рік;
- 3 – розмір аліментів на двох дітей, 1/3 доходу платника аліментів.
Під час визначення розміру аліментів важливим питанням є визначення обсягу грошових коштів, за наявності яких дитина матиме змогу на рівень життя для забезпечення її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, а також змогу батька сплачувати грошові кошти у визначеному розмірі.
Колегія суддів взяла до уваги, що саме такий розмір аліментів з урахуванням вимог сімейного законодавства відповідає інтересам кожної дитини сторін у справі, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та достойного рівня її матеріального забезпечення.
Доводи позивача, що відповідач до пред`явлення її позову про розірвання шлюбу добровільно пересилав їй щомісячно 750 дол.США на утримання дітей, що підтверджується виписками з банківського рахунку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з наданих банківських виписок неможливо встановити, що кошти на рахунок ОСОБА_1 поступали саме від ОСОБА_2 (а.с.26-43).
Посилання позивачки на несення витрат на дітей у розмірі 40 000 грн. щомісячно, а саме: на навчання (репетитори, кружки, спорт), лікарів, канцелярію, розваги, придбання предметів побуту/одягу, жодними доказами не підтверджені.
Зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема на: матеріальне становище відповідача, який має достатній дохід, відсутність у нього на утриманні інших осіб, наявні докази у справі, враховуючи фактичні обставини справи та виходячи з закріплених ч.9ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 6 000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини. Зазначений розмір є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
При цьому, у ч.1ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на отримання правової допомоги представник ОСОБА_1 – адвокат Тищенко С.Ю. надав копію договору про надання професійної правничої допомоги від 07 травня 2021 року, копію ордера від 27 травня 2021 року та розрахунковий документ від 07 травня 2021 року на суму 5 600 грн. 
Разом з тим, представник дійсно не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ним, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За таких підстав, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Такі висновки суду узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, та Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17.
Опис виконаних робіт адвоката, який міститься в позовній заяві та на який посилається апелянт в апеляційній скарзі, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення позову частково.

Судові витрати
Позивачка ОСОБА_1 при зверненні до суду із даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ч.ч.1,6 ст.141 ЦПК України та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.
Розмір задоволених позовних вимог складає 60% (6 000 х 100% : 10 000).
За подачу позову з урахуванням позовних вимог розмір судового збору станом на 2021 рік дорівнював 908 грн.
З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 544,80 грн (908грн х 60% : 100%).
Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11 квітня 2022 рокускасувати.
Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 01 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави суму судового збору у розмірі 544 грн 80 коп. (п`ятсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку визначеному ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :