ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року	Львів	Справа № 460/19337/22 пров. № А/857/13686/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року  у справі № 460/19337/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

     місце ухвалення судового рішення  	м.Рівне	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Комшелюк Т.О.	
дата складання повного тексту рішення	11.08.2022	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі  ГУНП в Рівненській області, відповідач), в якому просила суд: 
1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у повному обсязі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року; 
2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену частину одноразової грошової допомоги  на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у розмірі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року (з урахуванням виплаченої суми в розмірі 26530 грн.).
Рішенням  Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року  у справі № 460/19337/22  позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у повному обсязі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області нарахувати та виплатити   ОСОБА_1 недоплачену частину одноразової грошової допомоги  на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  у розмірі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року (з урахуванням виплаченої суми в розмірі 26530грн).
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що позивачу, згідно довідки МСЕК серії АГ № 0025265 від 30.01.2020, вперше встановлено часткову втрату професійної працездатності в розмірі 5 % у зв`язку з травмою, отриманою 15.07.1997 під час виконання службових обов`язків. Згідно висновку від 24.04.2020, ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу на підставі пункту 5 частини 1  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», а саме в зв`язку з частковою втратою працездатності без визначення інвалідності, внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, що виплачена в сумі 147140,0грн. 08.04.2022 до ГУНП в Рівненській області вдруге надійшла заява ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої  статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно наданої до заяви довідки МСЕК серії АГ № 0025596 від 29.03.2022, за результатами повторного медичного огляду ОСОБА_1 , встановлено часткову втрату професійної працездатності у більшому розмірі (30 %), та як наслідок, визначено ІІІ групу інвалідності (довідка до акту огляду МСЕК серії  ААБ № 822298). В травні 2022 року ОСОБА_1 вдруге призначено ОГД, а саме на підставі пункту 4 частини 1  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», в зв`язку з встановленням 30% втрати працездатності з подальшим визначенням ІІІ групи інвалідності протягом шести місяців після звільнення з поліції, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що виплачена в сумі 26530,0грн. Таким чином, позивачу двічі визначався рівень втрати професійної працездатності, а саме після першого медичного огляду в 2020 році  в розмірі 5%, та в 2022 році після повторного медичного огляду  в розмірі 30 %. Обґрунтовуючи розмір одноразової грошової допомоги, призначеної та виплаченої позивачу у 2022 році, відповідач посилається на  п. 8 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затвердженого  наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, із змінами (далі  Порядок № 4), згідно з яким, якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Оскільки, в 2020 році позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в зв`язку з втратою працездатності без визначення інвалідності в сумі 147140,0грн, то в 2022 році у в зв`язку з встановленням більшого відсотку втрати працездатності та як наслідок, встановленням ІІІ групи  інвалідності, позивачу призначено та виплачено одноразову грошову допомогу з урахуванням раніше виплаченої суми, а саме в розмірі 26530,0грн. (173 670,0грн  147 140,0грн).
Позивач  подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  на електронну адресу сторін, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи  рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із походженням служби в поліції, повинна бути в повному обсязі виплачена позивачу на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  в розмірі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 зазначеного Закону, а саме: 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто без урахування суми грошової допомоги, яка була раніше виплачена у зв`язку із встановленням ступеня втрати працездатності у зв`язку травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків, позаяк така травма не є причиною інвалідності.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ з 27.09.1994, а з 07.11.2015 - у Національній поліції України.
15.07.1997 року, в період проходження служби позивач отримала травму при виконанні службових обов`язків. Зазначене підтверджується висновком службового розслідування за фактом отримання поліцейським тілесних ушкоджень від 22.11.2019, а також актами форми Н-1 та Н-5 від 22.11.2019.
Згідно висновку МСЕК, внаслідок отриманої під час виконання службових обов`язків травми, позивачу було встановлено 5 % втрати працездатності, без встановлення інвалідності  (довідка МСЕК від 30.01.2020 серії АГ № 0025265).
Згідно висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 24.04.2020, наказу ГУНП в Рівненській області від 28.04.2020 № 764, платіжним дорученням від 28.05.2020 № 2549, позивачу була перерахована одноразова грошова допомога на підставі п.5 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з отриманням травми при виконанні службових обов`язків, в розмірі 147140грн.
В жовтні 2021 року, у зв`язку з погіршенням загального стану здоров`я, позивача було скеровано для проходження медичного огляду до медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області».
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.10.2021 року № 469, виданого медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області», позивачу поставлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІ (другої) стадії, важка за рівнем артеріального тиску, кризовий перебіг, аортокардіосклероз, пролапс мітрального клапана, дилатація лівого передсердя. Аневризматичне випинання міжпередсердної переділки з мінімальним (0,3 см) шунтуванням в ділянці овального вікна. СН І стадії зі збереженою систолічною функцією. Хронічна цереброваскулярна недостатність змішаного (гіпертонічного, судинно-метаболічного) ґенезу з переважанням у вертебробазилярному басейні з розсіяною неврологічною мікро симптоматикою, стійким цефалічним та астено-вегетативним синдромами. Остеохондроз поперекового відділу хребта, патологія між хребцевого диску, синдром люмбалгії, порушення стато-динамічної функції хребта. Двобічний коксартроз без порушення функції нижніх кінцівок. Жовчокам`яна хвороба. Короткозорість середнього ступеня обох очей», внаслідок чого позивач була визнана непридатною до служби в поліції.
Цим же свідоцтвом визначено, що захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в поліції (п. 11 свідоцтва).
На підставі вказаного свідоцтва про хворобу, наказом ГУНП в Рівненській області від 05.11.2021 № 214 о/с, позивача звільнено зі служби в поліції, відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»  (через хворобу).
В подальшому, позивачу було встановлено 3 групу інвалідності, з 11.03.2022, із втратою 30 % працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в поліції, що підтверджується довідками МСЕК від 29.03.2022 серії ААБ № 822298 та  серії АГ № 0025596.
08.04.2022 позивач звернулась із рапортом (заявою) на ім`я начальника ГУНП в Рівненські області про виплату  одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», із долученням усіх необхідних документів, передбачених Порядком № 4.
Згідно  висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 03.05.2022, наказу ГУНП в Рівненській області від 03.05.2022 № 592, платіжним дорученням  від 26.05.2022 № 4924 позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 26530грн.
21.06.2022 позивач звернулась із письмовою заявою на адресу відповідача із проханням нарахувати на виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги, тобто 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми в розмірі 26530грн.
Листом від 18.07.2022 № 11/Б-631 відповідач відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті недоплаченої частини одноразової грошової допомоги, оскільки позивач у 2020 році вже отримував одноразову грошову допомогу у зв`язку із травмою, отриманою під час виконання службових обов`язків у 1997 році. При цьому відповідач посилається на п. 8 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого  наказом МВС України від 11.01.2016 № 4  (надалі  Порядок № 4), згідно з яким, якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначає  Закон України «Про Національну поліцію».
Згідно ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»,  одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога виплачується у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Одночасно, відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», одноразова грошова допомога виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Відтак, ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено виплату поліцейським одноразової грошової допомоги у разі:
-          отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
-          визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Кожна із перелічених обставин є самостійною підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги. 
Розміри одноразової грошової допомоги зазначені у  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію»  і визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Так, згідно з п. 5 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію»  отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5 ч. 1 ст. 97, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
З матеріалів справи слідує, що згідно висновку МСЕК, внаслідок отриманої під час виконання службових обов`язків травми (зміст якої полягає у нанесенні в 1997 році тілесних ушкоджень у вигляді рваних ран гомілки), позивачу було встановлено 5 % втрати працездатності, без встановлення інвалідності (довідка МСЕК від 30.01.2020 серії АГ № 0025265).
Внаслідок цього, 29.05.2020 року позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу на підставі п. 5 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків,  у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», тобто 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2020 року.
Отож, позивачем реалізовано право на отримання допомоги за п. 5 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків,  у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».
Підпункт «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію»   передбачає, що у разі визначення поліцейському інвалідності ІІІ групи  з  внаслідок причин, зазначених у пункті 4 ч. 1 ст. 97 цього Закону (внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ), також виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Під час проходження служби у 2021 році, позивач внаслідок погіршення загального стану здоров`я, була скерована для проходження медичного огляду до військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області».
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 22.10.2021 № 469 у позивача виявлені ряд захворювань, які пов`язані із проходженням служби в поліції, внаслідок чого позивач була визнана непридатною до проходження служби в поліції. У зв`язку із чим, позивачу було встановлено 3 групу інвалідності, з 11.03.2022, із втратою 30 % працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в поліції, що підтверджується довідками МСЕК від 29.03.2022 за серії ААБ № 822298 та серії АГ № 0025596. При цьому, у вказаній довідці МСЕК від 29.03.2022 серії ААБ № 822298 вказано, що огляд є первинним.
З наданих суду доказів слідує, що причиною встановлення позивачу 3 групу інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в поліції  слугувало діагностовані серцево-судинні та неврологічні захворювання.
Отож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що причина інвалідності позивача не пов`язана із травмою, отриманою при виконанні службових обов`язків у 1997 році у вигляді рваної рани гомілки. Вказані обставини  відповідачем  не спростовано. 
Як наслідок,  встановлення  позивачу  у 2022 році інвалідності  ІІІ групи у зв`язку із наявністю захворювання, пов`язаного із проходженням служби (п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»)   є самостійною та окремою підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірах, визначених підпунктом «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію».
При цьому, встановлення такої інвалідності внаслідок виявленого захворювання не є таким, що пов`язане з отриманою у 1997 році травмою.
Стосовно ж доводів відповідача з приводу необхідності застосування до даних правовідносин п.8 розділу ІV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затвердженого  наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 8  розділу ІV  названого Порядку №4, якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Отож положення названого пункту є застосованими у разі якщо за даними повторного медичного огляду буде встановлено групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності з причин, за якими первинно уже було визначено певний відсоток втрати працездатності.
У даних же правовідносинах позивачем  під час виконання службових обов`язків 15.07.1997року отримано травму (зміст якої полягає у нанесенні тілесних ушкоджень у вигляді рваних ран гомілки)  - у зв`язку з чим позивачу   встановлено ступень втрати працездатності без установлення інвалідності у обсязі 5%.
При цьому, як слідує з матеріалів справи  позивач на повторний огляд з приводу визначення більшого відсотку втрати працездатності або установлення інвалідності внаслідок отриманої у 1997році травми не скеровувався  та не проходив. 
Натомість, проведений медичний огляд позивача у 2022році  з приводу встановлення  інвалідності  ІІІ групи внаслідок серцево-судинних та неврологічних захворювань, пов`язаного із проходженням служби є таким, що проведено первинно.
Відтак, до спірних правовідносин положення пункту 8  розділу ІV  названого Порядку №4 не підлягають до застосування.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням позивачу у 2022році інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із походженням служби в поліції, повинна бути в повному обсязі виплачена позивачу на підставі п. 4 ч. 1  ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»  в розмірі, передбаченому пп. «в» п. 4 ч. 1  ст. 99 зазначеного Закону, а саме: 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто без урахування суми грошової допомоги, яка була раніше виплачена внаслідок отриманої травми.
Зі змісту висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 03.05.2022 вбачається, що розмір нарахованої позивачу одноразової грошової допомоги становить 173670грн, а виплачено лише 26530грн, отже розмір недоплаченої одноразової грошової допомоги становить 147140грн. 
Отож, за приведених положень законодавства та фактичних обставин справи  судом першої інстанції підставно винесено судове рішення про задоволення адміністративного позову. 
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року  у справі № 460/19337/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос