Справа № 127/16517/22 
Провадження № 33/801/719/2022
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
У серпні 2022 року потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дорожня розмітка, яка нанесена на території паркінгу гіпермаркету «Епіцентр», визначала пріоритетність при русі транспортних засобів через рівнозначне перехрестя, де відбулось зіткнення.
Указує, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 повинна була керуватись вимогами п. п. 16.12, 16.15 ПДР України. 
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положеннями статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.
Пунктами 1.3-1.5, 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.
Відповідно до пункту 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.
Пунктом 10.1 ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з Правилами дорожнього руху перехрестям називається місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.
Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.
Чітке розуміння цього терміну відіграє важливу роль для забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема точного виконання вимог Правил, які стосуються маневрування, проїзду перехресть, зупинки чи стоянки транспортних засобів, знати межі перехрестя  особливо важливо у випадках, коли на ньому відсутні горизонтальна розмітка або технічні засоби організації дорожнього руху.
Однією з умов безпечного проїзду перехрестя є достатня оглядовість, яка залежить від положення автомобіля на проїзній частині.
Межі оглядовості визначаються будівлями і огорожами, поворотами дороги або рельєфом, транспортними засобами, які рухаються або стоять, погодними умовами і освітленістю.
Під час проїзду перехрестя водій повинен керуватися такою схемою дій:  зайняти відповідну смугу руху,  знизити швидкість руху,  визначити вид перехрестя (регульоване чи нерегульоване),  оцінити дорожню обстановку, визначити наявність переваги в русі чи необхідність дати дорогу,  визначити місце зупинки автомобіля за необхідності дати дорогу,  здійснити проїзд перехрестя.
Незважаючи навіть на перевагу в русі, у випадку порушення Правил дорожнього руху іншими водіями, передбачаючи несприятливий розвиток подій, водій повинен зупинитись, щоб не допустити дорожньо-транспортної події.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, 27 липня 2022 року о 13:00 год в м. Вінниці по вул. Батозькій, 1 В водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті рівнозначних доріг не надала перевагу в русі транспортному засобу, що наближався праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Opel Meriva», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 липня 2022 року зафіксована ділянка дороги та перехрестя, на якому сталася ДТП, розташування транспортних засобів марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , марки «Opel Meriva», державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів. З указаної схеми слідує, що на перехресті, де сталось ДТП відсутні будь-які дорожні знаки. Ширина проїжджої частині по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3 складає 6.15 м. 
Зі схеми організації руху парковки гіпермаркету «Епіцентр» слідує, що на місці дорожньо-транспортної пригоди перетинаються дороги з однаковим покриттям. Будь-які дорожні знаки відсутні.
В письмових поясненнях ОСОБА_2 указує, що вона рухалась по перехрещувальній дорозі відповідно до нанесеної на паркувальному майданчику дорожньої розмітки, повертаючи праворуч, назустріч їй по цій же полосі рухався автомобіль заявника, що призвело до зіткнення транспортних засобів. 
З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 слідує, що він рухався по перехрещувальній дорозі відповідно схеми організації руху паркувального майданчику гіпермаркету «Епіцентр». Транспортний засіб марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався ліворуч, перпендикулярно напрямку руху його автомобіля. Водій указаного автомобіля під час руху мав керуватися правилами переїзду на перехресті рівнозначних доріг та був зобов`язаний надати перевагу його транспортному засобу, який наближався праворуч. 
Апеляційним судом оглянуто наявний в матеріалах справи DVD диск та фотознімки з місця ДТП.
З наявного відеозапису та фотознімків слідує, що водій транспортного засобу «Peugeot 206» на перехресті рівнозначних доріг здійснювала поворот праворуч. 
Водій транспортного засобу марки «Opel Meriva», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по дорозі без суцільної розмітки у крайньому лівому положенні. 
Згідно з п. 1.2 ПДР в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.
Пунктом 11.1 ПДР передбачено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності — самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Відповідно до п. 11.3 ПДР на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Водій транспортного засобу марки «Opel Meriva» рухався біля лівого краю проїзної частини, а тому, виконуючи маневр повороту праворуч, водій транспортного засобу «Peugeot 206» ОСОБА_2 мала перевагу в русі. 
Будь-які належні та допустимі докази того, що дії водія автомобіля марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо призвели до виникнення ДТП у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд вірно встановив обставини справи на підставі досліджених доказів та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 повинна була керуватись вимогами п. п. 16.12, 16.15 ПДР України та надати перевагу у русі транспортному засобу, що наближався праворуч не заслуговують на увагу. 
На перехрещувальній дорозі, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 нанесена дорожня розмітка 1.18, яка показує дозволені напрямки руху по смузі на перехресті: прямо або праворуч.
Водій автомобіля марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту праворуч, за наявності чіткої дорожньої розмітки, не була зобов`язана керуватися пунктами 16.12 та 16.15 ПДР України, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та доводах ОСОБА_1 .
Водій ОСОБА_1 , наближаючись до перехрестя, рухався у крайньому лівому положенні, чим створював перешкоди для руху зустрічного транспорту, який мав перевагу в русі. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 251, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2022 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          С. К. Медвецький