КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
 Справа № 753/19527/20                                Головуючий у 1 інстанції: Шаповалова К.В. 
      Провадження № 22-ц/824/9185/2022                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 листопада 2022 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
 
в с т а н о в и в:
 
 В листопаді 2020 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Зазначила, що вони і відповідач з 22 червня 2013 року по 13 листопада 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1  у них народився син - ОСОБА_3 . Посилаючись на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі - 3000 грн. щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі - 3000 грн. щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року з нього вже були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2 000 грн. Виконання вказаного рішення не здійснюється у зв`язку з тим, що  за заявою ОСОБА_2 був повернутий виконавчий лист, який за їх спільною домовленістю з позивачкою переданий  йому. Пред`являючи даний позов, ОСОБА_2  фактично просила збільшити розмір аліментів. На думку апелянта суд не звернув уваги на те, що присудження сплати аліментів з дня звернення позивачки з даним позовом не відповідає вимогам СК України та призведе до необґрунтованого утворення заборгованості по сплаті аліментів.
 Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,  ОСОБА_2 та ОСОБА_1  перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року по 13 листопада 2015 року.   ІНФОРМАЦІЯ_1  у них народився син ОСОБА_3 ,  що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Син сторін проживає з ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні (а.с. 8 т. 1).
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 16 січня 2014 року та до досягнення ним повноліття. 
На виконання зазначеного рішення 19 лютого 2014 року видано виконавчий лист №758/5660/14, який в подальшому був відкликаний ОСОБА_2 .
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42-45 т. 1).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до суду з вимогою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання сина №758/5660/14. 
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року заява ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа №758/560/14-ц задоволена. Видано дублікат виконавчого листа на підстав рішення  Подільського районного суду міста Києва у справі №758/560/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року ухвала Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року про видачу дублікату виконавчого листа скасована, у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовлено.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову  ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі  3000 грн. щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 не оспорював своє батьківство відносно ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_2 , також не надав суду належних доказів на підтвердження того, що він не має об`єктивної можливості сплачувати аліменти на його утримання у визначеному позивачкою розмірі 3000 грн. щомісячно. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення із  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі  3000 грн. щомісячно, починаючи з 19 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на  ОСОБА_1 на те, що з нього вже були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконаннярішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року судом було видано виконавчий лист №758/5660/14, який в подальшому за домовленістю між сторонами був відкликаний ОСОБА_2 та переданий ОСОБА_1 . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В листопаді 2019 року ОСОБА_2 зверталась до суду з вимогою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання сина і ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 . Проте, постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року про видачу дублікату виконавчого листа скасовано, відмовлено в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. При цьому ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини не сплачував. 
Відтак,  ОСОБА_2 втрачена можливість стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа,   Київський апеляційний суд у постанові від 28 жовтня 2020 року  роз`яснив, що ОСОБА_2 має право в інтересах неповнолітньої дитини на повторне звернення до суду з позовом про стягнення  аліментів з інших підстав, які змінилися з часу передачі нею виконавчого листа боржнику. 
З урахуванням викладеного ОСОБА_2 і звернулася до суду з даним позовом про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому колегія суддів враховує, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 частково визнав позов та сам просив стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дати звернення до суду  з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямоване за забезпечення прав та інтересів останнього, що є визначальним при вирішенні спорів, пов`язаних із утриманням дитини.
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність стягнення з нього аліментів, починаючи з дня звернення   ОСОБА_2 з даним позовом, оскільки вони не відповідають положенням ст. 191 СК України, яка визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.  Відтак, суд в рішенні обґрунтовано зазначив про стягнення аліментів з 19 листопада 2020 року.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Гуль В.В.
 
                                                                                  Матвієнко Ю.О.