ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" грудня 2022 р.           Справа№ 910/2384/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Руденко  М.А. 

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" на рішення     Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі     №910/2384/22 (суддя Зеленіна Н.І.) за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" про стягнення 43 390,73 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" про стягнення штрафу у розмірі 43 390,73 грн. за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №49 від 15.04.2020 щодо своєчасної поставки товару. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі     №910/2384/22  позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" - задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" 43 390 грн 73 коп. - штрафу та 2 481 грн - витрат по сплаті судового збору.
При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо поставки товару у встановлені договором строки.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що його листи, направлені позивачу, свідчать про готовність товару до відвантаження ще до настання граничного строку поставки, визначеного договором.
Також, скаржник вказує, що затримка поставки товару викликана ненаданням позивачем відповідачу необхідних документів (довіреності для отримання ТМЦ).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 у справі №910/2384/22  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" на рішення     Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі     №910/2384/22; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Між АТ "Запорізький завод феросплавів" (покупець) та ТОВ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" (постачальник) 15.04.2020 укладено договір поставки №49, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію (товар), в асортименті та за цінами, вказаними у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 2.1 договору, детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару містяться в додатках (специфікаціях) та додаткових угодах до цього договору.
Згідно п. 3.1 договору, постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними у додатку (специфікації) до цього договору.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що постачальник зобов`язується поставити товар покупцеві у строки, визначені у п. 3.3 договору.
Згідно п. 3.3 договору, поставка товару здійснюється постачальником згідно п. 3.1 даного договору тільки після отримання покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження.
Відповідно до п. 10.3 договору, у разі порушення строків поставки товару згідно даного договору постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,5% від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.
У додатку №1 від 15.04.2020 до договору, сторони погодили найменування, кількість та вартість товару. Загальна сума договору поставки становить 99 748,80 грн.
Відповідно до п. 2 додатку строк поставки - на протязі 50 календарних днів з дати 60% предоплати.
Пунктом 5 додатку передбачено, що покупець здійснює оплату шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок постачальника у розмірі 60% передоплати від суми вартості товару протягом 5 банківських днів с дати отримання наступних документів: оригіналу рахунка на передоплату, оформленого на суму 59 849,28 грн, та оригіналу довідки, оформленої згідно п. 4.1.8 договору. Покупець здійснює оплату шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок постачальника у розмірі 40% передоплати від суми вартості товару за фактом повідомлення про готовність до відвантаження протягом 5 банківських днів с дати отримання наступних документів: оригіналу рахунку на передоплату, оформленого на суму 39 899,52 грн та оригіналу довідки, оформленої згідно п. 4.1.8 договору.
Між АТ "Запорізький завод феросплавів" та ТОВ "ФЗ Солюшіонс" 26.05.2021 укладено додаткову угоду №1 до договору поставки від 15.04.2020, у якій сторони погодили вважати ТОВ "ФЗ Солюшіонс" правонаступником ТОВ "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" за всіма правами та обов`язками по цьому договору.
На виконання умов договору, відповідачем було виставлено рахунок на оплату №П-57 від 03.02.2021 на суму 99 748,80 грн (до сплати - 59 849,28 грн).
Як вбачається із копії платіжного доручення №362252 від 05.03.2021 (одержано банком 12.03.2021) позивач перерахував на користь відповідача 59 849,28 грн.
Відповідач листом за вих. №21-41 від 26.04.2021 повідомив позивача про готовність до відвантаження продукції.
Як вбачається із видаткової накладної №П-255 від 02.07.2021 та товарно-транспортної накладної №995400318 від 02.07.2021 товар було видано представнику позивача 09.07.2021.
Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на думку позивача, відповідачем було порушено строки поставки товару, встановлені договором. 
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Укладений між сторонами договір від 15.04.2020 №49 за своєю правовою природою є договором поставки.
У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Згідно зі  ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ст. 663 Цивільного кодексі України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У додатку №1 від 15.04.2020 до договору, сторони погодили строк поставки - на протязі 50 календарних днів з дати 60% предоплати.
Згідно платіжного доручення №362252 від 05.03.2021 (одержано банком 12.03.2021) позивач перерахував на користь відповідача 59 849,28 грн., що є  60% передоплати.
Отже, з урахуванням наведеної умови, відповідач мав виконати своє зобов`язання з поставки товару позивачу до  01.05.2021 включно.
В свою чергу, як вбачається із видаткової накладної №П-255 від 02.07.2021 та товарно-транспортної накладної №995400318 від 02.07.2021 товар було видано представнику позивача 09.07.2021, тобто з простроченням. 
Посилання апелянта на  те, що його листи, направлені позивачу, свідчать про готовність товару до відвантаження ще до настання граничного строку поставки, визначеного договором, не можуть бути підставою для звільнення постачальника від відповідальності у вигляді сплати штрафу, оскільки скаржником не доведено намагань поставити товар позивачу у встановлений договором строк та ухилення останнього  від отримання цього товару.
Вказані листи не спроможні спростувати обставин того, що відповідачем товар було передано позивачу з порушенням строку.
Стосовно доводів про те, що затримка поставки товару викликана ненаданням позивачем відповідачу необхідних документів (довіреності для отримання ТМЦ), слід зазначити наступне.
Так, строк поставки не пов`язано з отриманням відповідачем від позивача будь - яких документів, що стосуються поставки, а тому посилання скаржника на наведені обставини не можуть бути підставою для висновку про недопущення постачальником порушення строку поставки товару позивачу. 
Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної     законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний     сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 10.3 договору, у разі порушення строків поставки товару згідно даного договору постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 0,5% від суми не поставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.
Враховуючи те, що відповідачем допущено порушення зобов`язання в частині своєчасної поставки товару вимога про стягнення штрафу в сумі 43 390,73 грн. обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЗ Солюшіонс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі     №910/2384/22    - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника -  відповідача у справі.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі     №910/2384/22.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови  складено: 05.12.2022 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                М.А. Руденко