П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/3536/22	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого     судді - Вербицької Н.В.,
                                                  суддів - Джабурії О.В.,
                                                                          - Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1     про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                                                                    В С Т А Н О В И Л А :

14.02.2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 . iндексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки проходження військової служби;
-  зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки проходження військової служби.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у спірний період з 2016 року по 2018 рік індексація його грошового забезпечення протиправно не нараховувалася та не виплачувалась.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що постановою Кабміну України №1013 визначено обчислення індексу споживчих цін розпочати з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078. Відповідно до рішення Міноборони в грудні 2015 року військовослужбовцям ЗСУ підвищено рівень доходів шляхом збільшення розмірів премії та щомісячної додаткової винагороди. Оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року - лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, то індексація грошового забезпечення не відновилася в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб в цьому періоді, а тому протиправну бездіяльність центром комплектування не допущено. В березні 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців. Сума індексації за квітень-грудень 2018 року при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації з квітня 2018 року  становить 0,00 грн щомісячно.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 iндексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки проходження військової служби.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за 2016-2018 роки проходження військової служби з урахуванням висновків суду по даній справі.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав   апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Зокрема, апелянт зазначає, що проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. В іншому вказує доводи аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу з 2015 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).
Згідно наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №49 від 26.03.2020 підполковника ОСОБА_1 , звільненого наказом командувача Сухопутних військ ЗСУ (по особовому складу) від 26.02.2020 №82 у запас за п. «б» (за станом здоров`я) за п.2, ч.5, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», вважати, що справи та посаду здав. Направлено на зарахування до ІНФОРМАЦІЯ_3.
З 26 березня 2020 року виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).
Відповідно до довідки Одеського ОТЦКСП від 28.06.2022 №943/4816, ОСОБА_1 в період з січня 2016 року по грудень 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.32). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Відсутність бюджетного фінансування для проведення індексації на обов`язок відповідача її нараховувати та виплачувати не впливає. Із прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України, а тому доводи відповідача про те, що відповідно до вимог постанови № 1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) є помилковими.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до     ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон України № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до   ст.2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Стаття 4 Закону України № 1282-XII (до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №     911-VIII, який набрав     чинності з 1 січня 2016 року) визначала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Ця ж стаття зі змінами внесеними Законом України №   911-VIII на сьогодні передбачає поріг індексації 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього  Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а також, що відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Слід звернути увагу, що відповідачем в апеляційній скарзі такі висновки не заперечуються, а тому детального правового обґрунтування на стадії апеляційного перегляду не потребують.
Щодо посилань апелянта на положення   ч.6 ст.5 Закон України № 1282-XII, як на підставу не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення,  згідно з якою проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, то вони є необґрунтованими.
Судова колегія відхиляє вищенаведені доводи, адже вони не відповідають нормам  Закону № 1282-XII  та п. 11 Порядку №1078, яким визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.
Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до  Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений   постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078   (далі - Порядок № 1078).
Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку № 1078.
Відповідно до абз.1 п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29 січня 2014 р. № 36, які діяли до 01.12.2015) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 01.12.2015) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Вищенаведене свідчить, що з грудня 2015 року змінено правове регулювання питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця), відповідно до якого його визначення за 1 або 100% пов`язано із, зокрема, підвищенням посадових окладів.
Доводи апелянта, що обчислення індексу споживчих цін для спірного періоду, а саме з січня 2016 року по лютий 2018 року, має розпочинатися з січня 2016 року, є помилковими з огляду на таке.
Правовим обґрунтуванням вищевказаних доводів стало посилання на постанову Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, п. 3 якої передбачено, що:
міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078  (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471).
Судова колегія звертає увагу, що дію абз. 2 п. 3 постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з абз. 1 даного пункту, яким установлено, зокрема, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).
Судова колегія зазначає, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що початком відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу позивача. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Судова колегія зазначає, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Указана постанова була чинна з 01.01.2008 до 01.03.2018.
Судова колегія звертає увагу, що з січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704), якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
За таких правових висновків, помилковими є доводи апелянта, що постанова №1013 чітко визначила початок обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року.
Щодо періоду з 01.03.2018 по 31.12.2018, то наявна в матеріалах справи довідка Одеського ОТЦКСП від 28.06.2022 №943/4816 підтверджує, що позивачу нарахування та виплату індексації відповідачем не проведено.
Як уже зазначалося, з 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
Таким чином, для оскаржуваного періоду з 01.03.2018 по 28.02.2020 включно індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в березні 2018 року.
Статтею 4 Закону України № 1282-XII     передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом       № 911-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності 01.01.2016).
Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7% (а.с. 115).
Отже, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% (100,8% * 100,0% * 100,0% * 99,3% * 100,0% * 101,9% * 101,7% * 100) перевищено. При цьому оскільки індекс інфляції за жовтень 2018 року опубліковано у листопаді 2018 року, то індексацію необхідно проводити з грудня 2018 року (п.1-1 Порядку №1078).
Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що грошове забезпечення ОСОБА_1 в період з березня по листопад 2018 року індексації  згідно приписів ст. 4 Закону України № 1282-XII, абз.1 п. 5 Порядку № 1078 не підлягало, проте за грудень відповідні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 слід було провести.
Враховуючи, що відповідні дії відповідачем не здійснено, то встановлені судом зобов`язальні дії належним чином забезпечують захист порушеного права позивача. 
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 лютого 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія
          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В. Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко