ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року	Львів	Справа № 140/3863/19 пров. № А/857/3983/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Святецького В.В.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Луцького національного технічного університету, 
на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року (суддя – Костюкевич С.В., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Луцьк, дата складання повного тексту – не зазначена), 
в адміністративній справі №140/3863/19 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Луцького національного технічного університету, 
про застосування заходів реагування,       

                                                           встановив:   

У грудні 2019 року позивач ГУ ДСНС України у Волинській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Луцького національного технічного університету, в якому просив зобов`язати відповідача повністю зупинити експлуатацію будівлі гуртожитку відокремленого підрозділу Ковельський промислово-економічний коледж за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, 23, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. 
Відповідач у суді першої інстанції подав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року було зупинено провадження в адміністративній справі. 
Ухвалою цього ж суду від 10.01.2022 провадження у даній справі поновлено. 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року позов задоволено повністю. Зобов`язано відокремлений підрозділ Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж повністю зупинити експлуатацію будівлі гуртожитку за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, 23, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що протягом 2020-2021 років ЛНТУ було усунуто ряд порушень пожежної та техногенної безпеки, зокрема приміщення електрощитової обладнано протипожежними дверима, забезпечено шляхи евакуації евакуаційним освітленням, проведене технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів, перевірено наявність та справність первинних засобів пожежогасіння, встановлено їх на вихідних місцях, проведено позаплановий інструктаж згідно правил пожежної безпеки з працівниками, які залучені під час проведення ЗНО та вступних іспитів. 20 січня 2022 року ЛНТУ розроблена експертна документація щодо проектної документації на будівництво за робочим проектом: «Капітальний ремонт системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу, управління евакуюванням людей та устаткування передавання тривожних сповіщень гуртожитку ВСП «Ковельський промислово-економічний коледж Луцького НТУ», за адресою : м. Ковель, вул. Заводська,23». Також вважає скаржник, що обраний захід реагування у вигляді повної зупинки експлуатації гуртожитку Ковельського промислового-економічного коледжу передбачає обмеження конституційного права громадян, передбаченого статтями 1, 47 Конституції України. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 10.01.2022 року. 
Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 10.01.2022 року залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 5.04.2007 №877-V, Доручення Прем`єр-міністр України №44205/1/1-19 від 11.12.2019 та наказу Ковельського міськрайонного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області від 12.12.2019 №39, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 12.12.2019 №394, в період з 12.12.2019 по 17.12.2019, головним інспектором Ковельського МРВ У ДСНС Україну у Волинській області здійснено позапланову перевірку будівлі навчального корпусу та будівлі гуртожитку відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж, що розташований за адресою Волинська область, м. Ковель, вулиця Заводська, 23 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с. 8, 9, 11). 
За результатами позапланової перевірки будівлі відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж, складений акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 17.12.2019 року №361, яким зафіксовані порушення вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ) (а.с. 12-19). 
Вказаним актом позапланового заходу державного нагляду (контролю) зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної та техногенної безпеки, виявлені під час перевірки, а саме: у будівлі гуртожитку: - на шляхах евакуації холу першого поверху гуртожитку для облицювання стін застосовані будівельні матеріали з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2; - допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах приміщення електрощитової; - відсутній другий евакуаційний вихід з першого поверху будівлі; - на шляхах евакуації (в холах на поверхах) допускається зберігання меблів, інших матеріалів; - не забезпечені сходові клітки, коридори, проходи евакуаційним освітленням; - влаштовано тимчасову електромережу в коридорах першого та другого поверхів; - не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) приміщення 6, 7, 8, 9 поверхів відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту”; - не обладнано приміщення будівлі системою протипожежного захисту (системою оповіщення типу СО-3) відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту”; - не проводиться підтримання експлуатаційної придатності СПЗ відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту”; - пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля; - не проводиться не рідше одного разу на рік технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів; - пожежні кран-комплекти не доступні для використання (закриті вентилі біля насосів підвищувачів на подачу води внутрішнього протипожежного водопроводу); - не вивішено у приміщенні насосної станції загальну схему протипожежного водопостачання та схему обв`язки насосів. 
Зауваження (заперечення) до проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) та складеного акта перевірки від суб`єкта господарювання зафіксоване в акті перевірки, де зазначено, що директор відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж Селівончик Т.В.  зазначила: “частково не погоджується з приведеними вище зауваженнями та у зв`язку з дуже обмеженим державним фінансуванням усунути в повній мірі вказані порушення неможливо”. 
Один примірник акта перевірки №361 від 17.12.2019 вручено директору відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж Селівончик Т.В.. 
Також, за порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.175 Кодексу України про адміністративні правопорушення на відповідального за пожежну безпеку, заступника директора з АГЧ. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.12.2019 року за №008701, винесеною головним державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Ковель та Ковельського району, посадова особа притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 20). 
В матеріалах справи також міститься припис №205 від 27.08.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, який адресований директору Ковельського промислово-економічного коледжу Луцького національного технічного університету Селівончик Т.В. (а.с. 21). 
18.06.2020 на адресу позивача надійшов лист від відповідача від 17.06.2020 №54 із переліком усунутих порушень пожежної та техногенної безпеки, зокрема: приміщення електрощитової обладнано протипожежними дверима; забезпечено шляхи евакуації евакуаційним освітленням; проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів; перевірено наявність та справність первинних, засобів пожежогасіння, встановлено їх на видних місцях; проведено позаплановий інструктаж згідно правил пожежної безпеки з працівниками, які залучені під час проведення ЗНО та вступних екзаменів; на усіх поверхах навчального закладу розмішені плани евакуації та інструкції з правил пожежної безпеки; шляхи евакуації та евакуаційні виходи не захаращені та будуть у визначеному стані (а.с. 81). 
Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач обґрунтував наявність підстав для застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівлі гуртожитку Відокремленого підрозділу Ковельський промислово-економічний коледж за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, 23, до повного усунення виявлених порушень. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з урахуванням наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. 
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. 
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877). 
Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. 
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052 (далі - Положення №1052) визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. 
Відповідно до пункту 3 Положення №1052, основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб. 
Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. 
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи. 
Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону. 
Абзацом 1 частини першої статті 6 Закону №877-V визначено, що підставою для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням. 
Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону №877-V, на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. 
За нормами частини п`ятої статті 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. 
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень. 
Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. 
За приписами частини другої статті 68 КЦЗ України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. 
Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій, неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання. 
Відповідно до частини другої статті 70 КЦЗ України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. 
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні. 
Разом з тим, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли і тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. 
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №826/7073/18, від 25 лютого 2020 року у справі №826/15768/18. 
Також, суд звертає увагу на те, що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі навчального корпусу та будівлі гуртожитку відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж, що розташований в Волинська область, м. Ковель, вулиця Заводська, 23, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
При цьому, поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. 
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів. 
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №815/6378/17. 
Суд апеляційної інстанції у розглядуваній адміністративній справі враховує, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки будівлі навчального корпусу та будівлі гуртожитку відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж, який розташований в Волинська область, м. Ковель, вулиця Заводська, 23, було виявлено значну кількість суттєвих порушень Правил пожежної безпеки в Україні, які зафіксовані в акті від 17.12.2019 за №361. Переважна більшість таких порушень містять ризик настання негативних наслідків – пожежа. 
Відповідно до пункту 2 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697 (далі - Правила пожежної безпеки), ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. 
Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки передбачає, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. 
Подальша робота об`єкта відповідача (на час звернення позивача до суду) з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи адміністративної будівлі, безпеки людей та співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо. 
З огляду на те, що виявлені позивачем порушення за наслідками здійсненого позапланового заходу державного нагляду (контролю) будівлі навчального корпусу та будівлі гуртожитку відокремленого підрозділу Луцького національного технічного університету Ковельський-промислово економічний коледж, що розташований в Волинська область, м. Ковель, вулиця Заводська, 23, які зафіксовані в акті №361 від 217.12.2019, створюють реальну ймовірність виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей, та з врахуванням відсутності доказів щодо усунення виявлених порушень, тому з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. 
Колегія суддів також враховує, що станом на час звернення позивача із даним адміністративним позовом до суду та станом на час винесення рішення суду першої інстанції від 10.01.2022 року описані вище порушення не були усунені в повному обсязі. 
Так, ряд порушень по будівлі гуртожитку, зазначені в акті, пропонувались вже до виконання. Для того, щоб не відразу застосовувати у заходи впливу вигляді зупинення експлуатації щодо усунення порушень вимог пожежної безпеки для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей і надати можливість добровільно усунути дані порушення, застосовуючи вимоги ст. 69 КЦЗ України працівниками Ковельського МРВ У ДСНС України у Волинській області видавався припис №205 від 27.08.2018, із вказанням даних порушення та надання терміну на усунення їх. Щороку посадові особи притягалися до адміністративної відповідальності, однак це не стимулювало їх до виконання заходів пожежної та техногенної безпеки, про що свідчить перевірка у грудні 2019 року. 
Окрім того, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що протягом 2020-2021 років суб`єктом перевірки, відокремленим підрозділом Луцького національного технічного університету Ковельський промислово-економічний коледж, на адресу позивача направлялись листи від 28.02.2020 та 17.06.2020 про усунення окремих порушень, виявлених в акті перевірки від 17.12.2019, проте будь-яких клопотань про проведення повторної перевірки для підтвердження фактів усунення порушень направлено не було і у позивача право на проведення такої перевірки фактично не виникло, що свідчить про відсутність підтвердження усунення порушень за результатами 2019 року. 
Разом з тим, надаючи оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, суд зауважує, що відповідачем не надано належних доказів, які б вказували та підтверджували усунення порушень, що виявлені позивачем під час позапланової перевірки. 
З урахуванням встановленого колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подальша експлуатація об`єкта відповідача (на час звернення позивача до суду) з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямо впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей. 
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності. 
Зважаючи на те, що відповідачем не усунуті порушення вимог пожежної безпеки в будівлі гуртожитку Відокремленого підрозділу Ковельський промислово-економічний коледж за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, 23, де проживають люди, суд першої інстанції цілком обґрунтовано вважав недопустимою експлуатацію даної будівлі до повного усунення виявлених перевіркою порушень. 
Апеляційний суд також зазначає, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. 
Водночас, застосований захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки в закладі освіти. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. 
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідач у разі усунення порушень в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись із заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи. 
Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Підсумовуючи встановлене, правильним є висновок суду першої інстанції що позивач обґрунтував наявність підстав для застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівлі гуртожитку Відокремленого підрозділу Ковельський промислово-економічний коледж за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Заводська, 23 до повного усунення виявлених порушень, і такий висновок суду не спростовується доводами апеляційної скарги, а підтверджений встановленими у справі обставинами. 
За вказаного доводи скаржника спрямовані на непогодження із висновками суду першої інстанції, а тому колегією суддів визнаються як необґрунтовані. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд
                                                                                                                   
                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу Луцького національного технічного університету – залишити без задоволення. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року в адміністративній справі №140/3863/19 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Луцького національного технічного університету про застосування заходів реагування – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Святецький