Ухвала
 
30 серпня 2022 року
місто Київ
 
справа № 487/3769/20
провадження № 61-7928ск22
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2022 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вертикаль-Миколаїв» про усунення перешкод у користуванні майном,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у липні 2020 року звернувся до суду з позов до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вертикаль-Миколаїв» 
(далі - ОСББ «Вертикаль-Миколаїв»), у якому просив зобов`язати ОСББ «Вертикаль-Миколаїв» усунути перешкоди в користуванні загальними приміщеннями будинку АДРЕСА_1 шляхом звільнення нежитлового приміщення санвузол № 4 та демонтажу самостійно встановленого замка.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 17 листопада 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постановою від 13 липня 2022 року Миколаївський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2021 року змінив, виклав його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 11 серпня 2022 року із застосування поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 липня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначив те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 січня 2020 року у справі № 461/4181/18, відповідно до яких усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є, зокрема, приміщення загального користування (у тому числі допоміжні);
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень не врахували правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/13903/18, згідно з якими у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року № 14-рп/2011 зазначено, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/3769/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вертикаль-Миколаїв» про усунення перешкод у користуванні майном.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

                                                                                                                      І. Ю. Гулейков

                                                                                                                      О. В. Ступак