ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/4188/21  Номер провадження 33/814/614/22	Головуючий у 1-й інстанції Єфіменко Н.В.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року
у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 44-3 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 13 лютого 2021 року о 04:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 14-б працював заклад «Альт-бір», у якому вона є заступником керівника комунікації та комфорту, чим порушила п. 2 пп. 12 ПКМУ №1236 від 09 грудня 2020 року.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що 12 та 13 лютого 2021 року вона не перебувала на роботі, що підтверджується відомостями з табелю обліку робочого часу та на вимогу керівника прибула до закладу з метою надання пояснень.
Тому вона не є належним суб`єктом, який повинен нести відповідальність.
Вказувала, що п.п.12 п.2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 обмежено конституційні права і свободи громадянина, а тому цей нормативно-правовий акт не підлягає застосуванню судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення.
Також зазначала, що ТОВ «Комунікації і Комфорт» внесено до Державного реєстру виробників, розповсюджувачів і демонстраторів фільмів, як суб`єкт кінематографії, що проводить професійну діяльність за напрямком - демонстрування фільмів за вищевказаною адресою, а матеріали справи не містять відомості про таку діяльність закладу.
Виходячи з п.п.8 п.2 постанови КМУ від 09 грудня 2020 року №1236 діяльність кінотеатрів за умови дотримання обмежень дозволена, що спростовує доводи протоколу. 
Вважає, що матеріалами справи містять достатньо доказів, які вказують на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Ураховуючи викладене, прохала скасувати постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.
Разом з тим апеляційна скарга подана після закінчення строку на її оскарження, але апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. 
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова проголошена за відсутності ОСОБА_1 .
Відповідно до розписки, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 24 травня 2021 року, після чого 02 червня 2021 року подала апеляційну скаргу до місцевого суду.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З огляду на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови вона отримала 25 травня 2021 року, після чого 02 червня 2021 року нею була подана апеляційна скарга, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.
ОСОБА_1  повідомлена через адвоката Гребінку А.М., котрий представляє її інтереси, в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, будь-які клопотання не надходили.
Разом з тим адвокат Гребінка А.М. також будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи.
       Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не надано оцінки дослідженим матеріалам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.  Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища,адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, тобто не зазначена суть адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №068680 від 13 лютого 2021 року, ОСОБА_1 порушила правила карантину, а саме за адресою м. Харків, вул. Героїв Праці, 14-б 13 лютого 2021 року о 04:00 год. працював заклад «Альт-бір» та порушила постанову КМУ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП. 
ОСОБА_1  ставиться у провину порушення п. 2 п.п.12 Постанови 1236 КМУ від 09 грудня 2020 року  Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Так, згідно п.п.12 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» станом на 13 лютого 2021 року на території України на період дії карантину запроваджувались обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме заборонялась робота після 23-ї та до 7-ї години, із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 року до 7-ї години 1 січня 2021 року.
Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачено відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Приймаючи відповідно до ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції виходить з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
При цьому адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено як на заступника керівника комунікації та комфорту.
Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що поняття суб`єкта господарювання визначенні ст. 55 ГК України, а саме суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є:
1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;
2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Наведені вище положення закону вказують на те, що уповноважені особи на складання протоколу зобов`язані збирати докази, при виявленні адміністративного правопорушення за яке відповідає суб`єкт господарювання, поліцейські мають можливість здійснити фіксування правопорушення, збір доказів відповідно ст. 251 КУпАП та встановивши, яка саме особа здійснює господарську діяльність за допомогою Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та викликавши відповідальну особу для дачі пояснень, встановити наявність порушення.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, фактичне перебування на робочому місці найманого працівника, враховуючи наведені норми, не є виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а після виявлення відповідальної особи, поліцейські мають скласти протокол про адміністративне правопорушення не пізніше 24 годин.
Відповідно до табелю обліку використання робочого часу від 28 лютого 2021 року ОСОБА_1 не перебувала на роботі.
Разом з тим, належних та допустимих доказів щодо вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду апеляційної інстанції не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                  Л.М. Хіль