ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 300/6823/21 пров. № А/857/10527/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді          Шавеля Р.М.,
суддів                              Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість (суддя суду І інстанції: Главач І.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10.06.2022р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

                                                  В С Т А Н О В И В:

03.11.2021р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Ґудвеллі Україна» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Західним міжрегіональним управлінням /ЗМУ/ ДПС по роботі з великими платниками податків /ВПП/ податкове повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р. про застосування штрафу (50 %) за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з податку на додану вартість /ПДВ/ в розмірі 292781 грн. 86 коп.; стягнути з державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати (а.с.2-7).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними матеріалами справи (а.с.39-41).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ЗМУ ДПС ВПП № 0/297/330050 від 20.10.2021р. про застосування до ТзОВ «Ґудвеллі Україна» штрафу в розмірі 292781 грн. 86 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4391 грн. 86 коп. (а.с.81-92).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ЗМУ ДПС ВПП, який фактично покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.97-99).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спірне податкове повідомлення-рішення винесене на підставі Акту камеральної перевірки № 272/33-00-50-09/32464900 від 16.07.2021р. Перевірка проводилась за період з 01.06.2021р. по 30.06.2021р. на підставі даних АІС «Податковий блок».
Проведеною перевіркою встановлено несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання за платежем 14010100 (ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 573938 грн. 86 коп. платіжним дорученням № 243371443 від 25.06.2021р. в розмірі 3766280 грн. 08 коп., чим порушено вимоги п.п.57.1, 57.3 ст.57 розділу II Податкового кодексу /ПК/ України.
Вказані кошти зараховані згідно порядку черговості в погашення існуючого боргу.
За таких обставин кількість календарних днів затримки, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ, самостійно сплаченого платником згідно платіжного доручення № 243371443 від 25.06.2021р., склало 84 дня.
Отже, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату самостійно визначеної платником суми грошового зобов`язання за платежем 14010100 (ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 573938 грн. 86 коп.
Податковий борг виник у платника та обліковується з 02.04.2015р. При цьому, ТзОВ «Ґудвеллі Україна» не вжито достатніх заходів для своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, позивач ТзОВ «Ґудвеллі Україна» (попередня назва ТзОВ «Даноша») зареєстроване 30.04.2003р. як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків і зборів у ЗМУ ДПС ВПП.

17.12.2009р. ТзОВ «Даноша» звернулося до суду з адміністративним позовом до Калуської об`єднаної державної податкової інспекції /ОДПІ/ в Івано-Франківській обл., Головного управління /ГУ/ Державного казначейства /ДК/ України в Івано-Франківській обл. про стягнення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 4102450 грн. 
Підставою звернення із вказаним позовом слугувало нездійснення ГУ ДК України в Івано-Франківській обл. бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2009 року та травень 2009 року в розмірі 4102450 грн.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010р. у справі № 2а-3408/09/0970 позов ТзОВ «Даноша» задоволено; стягнуто з державного бюджету через ГУ ДК України в Івано-Франківській обл. на користь ТзОВ «Даноша» заборгованість з бюджетного відшкодування ПДВ за квітень, травень 2009 року в розмірі 4102450 грн. (а.с.10-16).
Постанову залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2013р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.09.2015р., провадження № К/800/50971/13 (а.с.17-19, 20-23).

Постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.04.2010р. у справі № 2а-3408/09/0970 набрала законної сили 03.09.2013р., після чого судом 01.02.2016р. видано виконавчий лист № 2а-3408/09/0970.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018р. у справі № 2а-3408/09/0970 заяву Калуської ОДПІ в Івано-Франківській обл. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено частково; визнано виконавчий лист № 2а-3408/09/0970, виданий Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.02.2016р., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3523132 грн. (а.с.24-28).
За наслідками апеляційного оскарження ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.11.2018р. у справі № 2а-3408/09/0970 набрала законної сили 09.04.2019р. (а.с.29-33).
Задовольняючи частково заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд визначив, що за квітень-травень 2009 року з бюджету на користь позивача примусово підлягало стягненню виключно 579318 грн. 
Про вказану обставину зазначено також у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2020р. у справі № 300/2468/19, яке за результатом апеляційного оскарження набрало законної сили 13.08.2020р. (а.с.44-53).
Цим же рішення суду: 
визнано протиправними та скасовано податкові вимоги Офісу ВПП Державної податкової служби /ДПС/ України № 70-52 від 01.11.2019р. та № 142-52 від 03.12.2019р.;
стягнуто з державного бюджету 574147 грн. 22 коп. надмірно сплаченого ТзОВ «Ґудвеллі Україна» ПДВ та надмірно сплачених 57414 грн. 72 коп. штрафних санкцій з ПДВ;
визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС України № 0000245208 від 15.01.2020р. і № 0000665208 від 05.02.2020р.
За результатом розгляду справи № 300/2468/19 суд дійшов висновку про те, що враховуючи факт відсутності податкового боргу позивача в розмірі 574147 грн. 22 коп., визнання протиправними та скасування відповідних податкових вимог № 70-52 від 01.11.2019р. та № 142-52 від 03.12.2019р., якими визначено такий податковий борг, слід стягнути з державного бюджету надміру сплачені податкові зобов`язання з ПДВ в розмірі 574147 грн. 22 коп. та 57414 грн. 72 коп. штрафних санкцій.

Як стверджує позивач та підтверджується відомостями з інтегрованої картки платника ПДВ ТзОВ «Ґудвеллі Україна», згідно платіжного доручення № 2468 від 01.04.2021р. позивачу повернуто з бюджету кошти в сумі 574147 грн. 22 коп. Втім, станом на 02.04.2021р. контролюючим органом проведено операцію, в результаті якої позивачу збільшено недоїмку на таку ж суму 574147 грн. 22 коп. (а.с.18).
У подальшому ЗМУ ДПС ВПП сформовано податкову вимогу № 977-13 від 12.04.2021р., згідно якої у позивача станом на 11.04.2021р. наявна заборгованість з ПДВ в розмірі 574147 грн. 22 коп. (а.с.8).
Також відповідач виніс податкову вимогу № 0001342-1300-3300 від 05.07.2021р., де вказано про наявність у позивача станом на 04.07.2021р. заборгованості з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп. (а.с.9).
Платіжними дорученнями № 14215 від 29.07.2021р. та № 14216 від 29.07.2021р. позивач сплатив грошові кошти відповідно 574147 грн. 22 коп. і 11416 грн. 50 коп., всього 585563 грн. 72 коп. в рахунок погашення боргу, визначеного у зазначеній вимозі (а.с.30, 31).

Окрім цього, посадовою особою Івано-Франківського відділу адміністрування підприємств ЗМУ ДПС ВПП проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТзОВ «Ґудвеллі Україна» за липень 2021 року, щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань.
За результатами проведення цієї перевірки встановлено несвоєчасну сплату позивачем суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп. платіжним дорученням № 257947713 від 23.07.2021р. на суму 3224850 грн., про що складено Акт № 363/33-00-50-09/32464900 від 28.09.2021р. (а.с.16-17).
Згідно висновку цього Акту перевірки дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату самостійно визначеної платником суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп.; податковий борг виник у платника та обліковується з 30.06.2021р. (а.с.17).
На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р., яким за порушення позивачем термінів сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ на 84 календарні дні застосовано штраф у розмірі 292781 грн. 86 коп., що становить 50 % від несвоєчасно сплаченої суми (а.с.11-14).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТзОВ «Ґудвеллі Україна» за липень 2021 року, в ході проведення якої встановлено несвоєчасну сплату позивачем суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп. платіжним дорученням № 257947713 від 23.07.2021р. на суму 3224850 грн., про що складено Акт № 363/33-00-50-09/32464900 від 28.09.2021р.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яким за порушення позивачем термінів сплати суми грошового зобов`язання на 84 календарні дні застосовано штраф у розмірі 292781 грн. 72 коп.
Вказаним податковим повідомленням-рішенням застосовано штраф за порушення позивачем терміну сплати податкового боргу 585563 грн. 72 коп., протиправність визначення якого відповідачем встановлено судом при розгляді іншої адміністративної справи № 300/4865/21.
Звідси, як наслідок, податкове повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р. не ґрунтується на вимогах закону та підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Предметом розглядуваного спору є оскарження податкового повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р., яким за порушення позивачем термінів сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ на 84 календарні дні застосовано штраф у розмірі 292781 грн. 86 коп., що становить 50 % від несвоєчасно сплаченої суми.
Водночас, позивач наполягає на тому, що застосування спірних штрафних (фінансових) санкцій стосується податкового боргу, який протиправно нарахований відповідачем, що стверджується відповідними судовими рішеннями.
Таким чином, для надання правильної правової оцінки спірному податковому повідомленню-рішенню слід перевірити доводи позивача стосовно підтвердження в судовому порядку протиправності податкового боргу в розмірі 585563 грн. 72 коп.

Розглядувані правовідносини врегульовані нормами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом
Відповідно до п.п.38.1. і 38.3 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.п.57.1, 57.3 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1.-54.3.6. пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
В силу вимог п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України).

Механізми формування та форми податкової вимоги врегульовані Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затв. наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017р.
Зокрема, згідно п.2 розділу ІІ і п.1 розділу ІІІ цього Порядку податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (надалі по тексту також - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Виходячи з аналізу наведених норм права слідує, що право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому, така податкова вимога формується автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, зокрема, даних відповідних інтегрованих карток.
Водночас, сума ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1 ст.200 ПК України).
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, на виконання п.200.7 ст.200 ПК України подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (п.200.15 ст.200 ПК України).
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Порядок та умови бюджетного відшкодування до прийняття ПК України визначались Законом України № 168/97-ВР від 03.04.1997р. «Про податок на додану вартість».

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ТзОВ «Ґудвеллі Україна» (попередня назва ТзОВ «Даноша») задекларував до бюджетного відшкодування суму ПДВ за період квітень-травень 2009 року в розмірі 4102450 грн.
Наведена сума бюджетного відшкодування в розмірі 4102450 грн. була предметом розгляду в адміністративній справі № 2а-3408/09/0970, за наслідками розгляду якої Івано-Франківським окружним адміністративним судом 15.04.2010р. ухвалено постанову про стягнення з державного бюджету через ГУ ДК України в Івано-Франківській обл. на користь ТзОВ «Даноша» заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ за квітень, травень 2009 року в розмірі 4102450 грн. 
Постанова набрала законної сили 03.09.2013р., після чого судом 01.02.2016р. видано виконавчий лист № 2а-3408/09/0970.
У подальшому зазначений виконавчий лист визнаний в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 3523132 грн.
Надалі ГУ Державної казначейської служби /ДКС/ у м.Києві 28.10.2019р. позивачу повернуто з бюджету 579318 грн. бюджетного відшкодування з ПДВ.
Разом з тим, вважаючи, що вказана сума ПДВ відшкодована платнику податку безпідставно, податковий орган у податковому обліку за жовтень 2019 року визначено відшкодовану суму коштів, з врахуванням переплати 5107 грн. 78 коп. за вересень 2019 року, податковим боргом ТзОВ «Ґудвеллі Україна» з ПДВ.
По причині наведеного, 01.11.2019р. відповідачем сформовано податкову вимогу № 70-52, якою визначено суму податкового боргу позивача в розмірі 574147 грн. 22 коп. та податкову вимогу № 142-52 від 03.12.2019р., якою визначено аналогічну суму податкового боргу товариства по декларації за жовтень 2019 року.
При сплаті ТзОВ «Ґудвеллі Україна» поточних грошових зобов`язань з ПДВ у листопаді 2019 року, податковий борг в сумі 574147 грн. 22 коп. був погашений.
Разом з тим, вказані податкові вимоги скасовані рішенням суду від 13.03.2020р. у справі № 300/2468/19, оскільки суд дійшов висновку про відсутність у позивача спірного податкового боргу.
За вказаних обставин платнику податків повернуто з бюджету кошти в сумі 574147 грн. 22 коп. згідно платіжного доручення № 2468 від 01.04.2021р.
Однак, вже станом на 02.04.2021р. податковим органом збільшено недоїмку з ПДВ на таку ж суму – 574147 грн. 22 коп., що засвідчується відомостями з інтегрованої картки платника ПДВ ТзОВ «Ґудвеллі Україна».
На підставі наведеного, відповідачем ЗМУ ДПС ВПП винесено податкові вимоги № 977-13 від 12.04.2021р., якою визначено заборгованість з ПДВ в розмірі 574147 грн. 22 коп., та № 0001342-1300-3300 від 05.07.2021р., де вказано про наявність у позивача станом на 04.07.2021р. заборгованості з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп.
13.12.2021р. Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, відповідно до якого, серед іншого, визнано протиправними та скасовані податкові вимоги ЗМУ ДПС ВПП № 977-13 від 12.04.2021р., якою визначено ТзОВ «Ґудвеллі Україна» суму податкового боргу з ПДВ в розмірі 574147 грн. 22 коп., № 0001342-1300-3300 від 05.07.2021р., якою визначено суму податкового боргу з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022р. апеляційну скаргу ЗМУ ДПС ВПП залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.12.2021р. у справі № 300/4865/21- без змін.
27.04.2022р. Верховний Суд постановив ухвалу, відповідно до якої касаційну скаргу ЗМУ ДПС ВПП на вказані судові рішення повернуто скаржнику як таку, що не містить підстав касаційного оскарження зазначених рішень судів.

В подальшому відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТзОВ «Ґудвеллі Україна» за липень 2021 року, в ході проведення якої встановлено несвоєчасну сплату позивачем суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп. платіжним дорученням № 257947713 від 23.07.2021р. на суму 3224850 грн., про що складено Акт № 363/33-00-50-09/32464900 від 28.09.2021р.
На підставі цього Акту перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р., яким за порушення позивачем термінів сплати суми грошового зобов`язання на 84 календарні дні застосовано штраф у розмірі 292781 грн. 72 коп., що становить 50 % від несвоєчасно сплаченої суми 585563 грн. 72 коп.
За змістом обставин справи, вказаним податковим повідомленням-рішенням застосовано штраф за порушення позивачем терміну сплати податкового боргу 585563 грн. 72 коп., протиправність визначення якого відповідачем, встановлено судом при розгляді адміністративної справи № 300/4865/21.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено протиправність виникнення у позивача податкового боргу з ПДВ в розмірі 585563 грн. 72 коп., тому застосування штрафних санкцій за його несвоєчасне погашення шляхом зарахуванням коштів, сплачених платником податків в погашення поточних податкових зобов`язань з ПДВ, не ґрунтується на вимогах закону, через що спірне податкове повідомлення-рішення № 0/297/330050 від 20.10.2021р. належить визнати протиправним та скасувати.

В частині покликань апелянта на те, що вимоги про корегування показників облікової картки платника податків у справі № 300/2486/19 позивачем не заявлялися, через що облік спірних сум продовжувався, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Статтею 72 цього Кодексу визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за наслідками податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
Згідно ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021р. (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин), є нормативно-правовим актом, який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Відповідно до вказаного Порядку:
п.2 розділу І – оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку; інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;
п.1 розділу ІІ - з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.
Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

З наведеного слідує, що метою відкриття та ведення органами ДПС особових рахунків за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, є облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. 
Аналіз наведених положень вказує на те, що облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДПС в ІКП за своєю юридичною природою не є тими діями суб`єкта владних повноважень, які породжують для платників податків будь-які правові наслідки. 
Отже, саме по собі відображення в інтегрованій картці платника відповідних відомостей не породжує для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права і обов`язки.
Таким чином, дії відповідача по обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску в інтегрованій картці платника неможливо вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.
Відповідно, у разі скасування податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконливого та послідовного висновку про те, що спірне рішення, які було прийнято ЗМУ ДПС ВПП, є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у визначений спосіб.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
При цьому висновок суду про протиправність рішення податкового органу зроблено з дотриманням вимог КАС України, оскільки він, вживши заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, всебічно, повно та об`єктивно оцінив наявні у справі докази і постановив законне й обґрунтоване рішення.
Водночас, доводи апелянта побудовані на переоцінці наявних доказів і усуненні помилок застосування норм матеріального права судом першої інстанції; будь-яких нових доказів до матеріалів справи останнім не представлено.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ЗМУ ДПС ВПП.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2022р. в адміністративній справі № 300/6823/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.     

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. Б. Хобор 	
Дата складання повного тексту судового рішення: 20.10.2022р.