ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6043/22 Справа № 199/8242/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за  позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"
на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року, - 
В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню — задоволено.
Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року доповнено резолютивну частину рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2021 р. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, абзацом наступного змісту: «Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 10 000 (десять ) тисяч грн.(а.с.123-125).

Не погодившись із додатковим рішенням суду, АТ КБ "ПриватБанк", подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду від 08.07.2022 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в стягненні з АТ КБ “ПриватБанк” на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу (а.с.129-132). Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. 

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2021 р. позов ОСОБА_1 задоволений повністю: визнаний таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.10.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 9285, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ: 14360570) заборгованості у розмірі 1 329 707,37 грн. (а.с. 76-79).
Також судом ухвалено стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. (а.с. 76-79). Судове рішення набрало законної сили 24.01.2022 р.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Втім, вказане вище судове рішення не мітить зазначення про розподіл судових витрат, які пов`язані з витратами позивача на професійну правничу допомогу.
При зверненні до суду із вказаним позовом (а.с. 4) позивач повідомив про фактичні витрати на професійну правничу допомогу, які ним фактично понесені (10 000 грн.), а також про те, що 5 000 грн. ним буде сплачено до 31.10.2021 р., і в подальшому позивач очікує понести додаткові витрати на професійну правничу допомогу по факту вирішення цієї справи у вигляді оплати гонорару адвоката в розмірі 20 000 грн.
На підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги та понесення позивачем таких витрат суду було надано:
-свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до якого адвокат Казанцев С.В. має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 22.01.2018 р. №87 (а.с. 10);
-договір про надання правової допомоги від 05.10.2021 р. (а.с. 11);
-специфікація №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 12);
-калькуляція №1 до специфікації №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 13);
-прибутковий касовий ордер №02 від 06.10.2021 р. про сплату 10 000 грн. (а.с. 14);
Як встановлено судом на підставі відповідного договору про надання правової допомоги від 05.10.2021 р., сторони за ним погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором, встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін (п. 1 розділу 3 договору).
Розмір гонорару адвокатського бюро визначається сторонами у специфікації, яка є невід`ємним додатком цього договору. На вимогу клієнта адвокатським бюро складається детальний розрахунок (калькуляція) вартості послуг за кожною специфікацією (п. 2 розділу 3 договору).
Згідно із специфікацією №1 до договору про надання правової допомоги №339 від 05.10.2021 р. (а.с. 12), яка підписана з одного боку позивачем та з іншого боку від імені адвокатського бюро Станіслава Казанцева «ДЖАСТІС» Гусак А.І., вартість послуг, зазначених в п. 1 специфікації, складає 15 000 грн., які сплачуються клієнтом в наступному порядку:
-10 000 грн. сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту укладання цієї специфікації;
-5 000 грн. сплачуються клієнтом в строк до 31 жовтня 2021 року.
Відповідно до п. 3 Специфікації по факту надання послуг клієнт оплачує гонорар, який складає 20 000 грн. Гонорар сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі, в якій надаються послуги за цим договором. Розмір гонорару, зазначеного в цьому пункті, не включає в себе розмір вартості послуг, зазначених в п. 2 цієї специфікації.
Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний не в повному обсязі: суду надані докази на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в розмірі 10 000 грн. (а.с. 14).
Як встановлено судом та зазначено вище в даному рішенні, відповідно до п. 3 Специфікації по факту надання послуг клієнт оплачує гонорар, який складає 20 000 грн. Гонорар сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі, в якій надаються послуги за цим договором. Розмір гонорару, зазначеного в цьому пункті, не включає в себе розмір вартості послуг, зазначених в п. 2 цієї специфікації.
Судове рішення набрало законної сили 24.01.2022 р.
Докази про сплату позивачем гонорару адвоката (гонорару успіху) в розмірі 20000 грн. протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду не надані, що дає суду підстави для висновку про фактичну відсутність у позивача таких витрат.
Покладення на відповідача витрат, пов`язаних із розглядом справи, за умови непонесення таких витрат позивачем, унеможливлено.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд 1 інстанції виходив із того, що позивачем надано документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. (а.с. 14) такі витрати є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, та позов задоволений повністю, для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду 1 інстанції. 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Доводи апеляційної скарги, що суд 1 інстанції не перевірив кількість годин витрачених адвокатом про розгляді даної скарги, колегія суддів відхиляє, враховуючи висновок Верховного Суду, що викладений в Постанові від 08.06.2022 року у справі № 922/1964/21. 
За змістом ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Відповідно до ст.26 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
За змістом ч.3 ст.27 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 ЦК. Зокрема, ст.903 ЦК передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Стаття 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:
1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч.2 ст.27 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");
2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК;
3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні;
6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 19.11.2021 у справі №910/4317/21, від 03.02.2022 у справі №910/17183/20.
Відтак, якщо договір передбачає фіксований розмір гонорару, то акт приймання-передачі робіт (послуг) або звіт адвоката може не містити кількість часу, витраченого адвокатом на виконання робіт чи послуг, перелічених в акті. Це не є підставою для відмови у компенсації витрат на правничу допомогу.
З урахуванням вказаного, та враховуючи, що відповідно до п. 3 Специфікації по факту надання послуг клієнт оплачує гонорар, який складає 20 000,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у справі, в якій надаються послуги за цим договором. Розмір гонорару, зазначеного в цьому пункті, не включає в себе розмір вартості послуг, зазначених в п. 2 цієї специфікації. Судове рішення набрало законної сили 24.01.2022 р. Докази про сплату позивачем гонорару адвоката (гонорару успіху) в розмірі 20 000,00 грн. протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду не надані, що дає суду підстави для висновку про фактичну відсутність у позивача таких витрат. Покладення на відповідача витрат, пов`язаних із розглядом справи, за умови непонесення таких витрат позивачем, унеможливлено. Відтак, що стосується документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. (а.с. 14) то, враховуючи, що витрати на професійну правову допомогу позивачем документально підтверджені, такі витрати є співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, та позов задоволений повністю, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого та законного висновку про наявність підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 грн. 00 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" – залишити без задоволення.

Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: