ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4475/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Балась Т.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року                                                                                          м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Кобаля М.І., Костюк Л.О., 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (відповідач 1) та Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області (відповідач 2), в якому просить:
- визнати та скасувати у  постанові Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  в частині абзацу: «Залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2», у  постанові Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409. Скасувати посилання у постанові застосовувати коригуючий коефіцієнт для нарахування коштів монетизації на оплату теплопослуги;
- визнати протиправними дії керівника управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області, що відповідач навмисно довготривало з 2017 по 2021 роки порушував присягу, скоїв саботаж та злочинну бездіяльність, знавши за стан здоров`я позивача щодо нарахування та виплати позивачу щомісячні нарахування готівкою монетизацій на послуги опалення житлової площі;
- зобов`язати керівника управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області нарахувати та виплачувати позивачу готівкою монетизацію на послуги опалення житлової площі з врахуванням тільки соціальних нормативів без коригуючого коефіцієнту 0,0383 Гкал на цей час на 1 кв. без застосування коригуючого коефіцієнту 0,383 Гкал х 51,8 кв.м = 1,98394 Гкал це норма позивача та надавати суму 4039,30 грн. (розрахунок 1,98394 х 2036);
- стягнути з управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області суму 2336,68 грн. на оплату за послугу з централізованого опалення позивачу не додали за період опалення 2020-2021 роки (довідка тепломережі від 06.04.2021 №002/1629);
- стягнути з управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області 1000000,00 грн. за моральну шкоду, за довготривале душевне і фізичне страждання, що завдали нервово-психологічної шкоди, що привело інваліда війни до довготривалої психологічної депресії;
- зобов`язати управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області нараховувати та здійснювати виплату готівкою грошової монетизації за послугу теплопостачання у подальших опалювальних сезонах без застосування коригуючого коефіцієнта 0,446.
Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване положення  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №    409    «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  є незаконним та порушує гарантовані  Конституцією України  його соціальні права, як інваліда війни, оскільки суперечить  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким позивачу встановлено 100% знижку на пільгову площу квартири 51,8 кв.м., проте встановлені коригуючі коефіцієнти призводять до збільшення заборгованості позивача за комунальні послуги.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 адміністративну справу № 620/4475/21 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.  
ОСОБА_1 подано до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, у якій позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов повністю. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, позивач вказує на те, що є інвалідом війни другої групи, має пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни-інвалідів війни, проживає разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 . Опалювальна площа квартири складає 51,8 кв.м., які є опалювальними, пільговими, та які розповсюджується 100% знижка, проте КМУ навмисно не бере цього до уваги, застосовуючи коефіцієнт 0,446.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у письмовому провадженні. 
Від представників Кабінету Міністрів України та Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області відзивів на апеляційну скаргу не надходило. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як встановлено судом першої інстанції та колегією суддів апеляційного суду, Кабінетом Міністрів України прийнято  постанову від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», згідно з абзацом другим підпункту 8 пункту 3  якої встановлено, що залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатком.
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  визначено Коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 №317 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409»  абзац другий підпункту 8 пункту 3      постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  викладено у наступній редакції: залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2.
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції      постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 №317, набрала чинності з 30.04.2016) визначено Коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення.
Для Чернігівської області встановлено коефіцієнт - 0,661 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Додатком 2 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  визначено Коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення.
Для Чернігівської області встановлено коефіцієнт - 0,446 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»  оскаржуване положення  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  викладено в новій редакції, за якою: «залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням відповідних коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2» (абзац сьомий).
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції      постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807) коригуючий коефіцієнт для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення встановлено на рівні 0,826 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Додатком 2 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції  постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807) коригуючий коефіцієнт для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення встановлено на рівні 0,446.
ОСОБА_1 є громадянином України, особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.03.2009, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.
З 07.12.2014 позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - ЄДАРП) як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи за фактичним місцем проживання.
У серпні 2018 року позивач звернувся до  Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області із заявою щодо пільг з оплати за житлово-комунальні послуги як особі з інвалідністю внаслідок війни.
Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області листом від 05.09.2018 №01-15/07/4373 повідомило позивача про те, що починаючи з жовтня 2014 року нарахування пільг та відшкодування витрат за надані пільги здійснюється у відповідності до соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги, встановлених  постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».
Позивач 23.03.2020 звернувся до виконавчого комітету Ніжинської міської ради із заявою щодо розрахунку розміру пільг на послуги з постачання теплової енергії. Виконавчий комітет Ніжинської міської ради листом від 07.04.2020 № 01.2-04/М-893 повідомив, що розрахунок розміру пільги проводиться виходячи з розміру знижки на оплату комунальних послуг, на яку заявник має право згідно з  Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  ( 100 % ), кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до Закону та визначені  статтею 51 Бюджетного кодексу України  (заявник та його дружина) та з урахуванням встановлених цін / тарифів ( внесків) і державних соціальних стандартів. У листі зазначено, що державні соціальні стандарти у сфері житлово-комунального обслуговування, що застосовуються під час надання пільг, встановлені  постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування». З огляду на зазначене, розрахунок нарахованої та виплаченої пільги заявника на постачання теплової енергії становить: (2036,83 грн./Гкал х 0,884837 Гкал (51,8 кв.м. (опалювальна площа житла) х 0,0170818 (норматив теплової енергії на 1 кв. м. опалювальної площі на місяць)) = 1802,26 грн.
У січні 2021 року позивач звернувся до міського голови Ніжинської міської ради із зверненням щодо розміру пільг на постачання теплової енергії.
Виконавчий комітет Ніжинської міської ради листом від 21.01.2021 № 01.2-04/М-3656 роз`яснив: "На виконання  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  та  постанови Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі», ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю внаслідок війни надаються в грошовій готівковій формі пільги на оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі на оплату послуги з постачання теплової енергії.
Нарахування пільги на оплату цієї послуги здійснюється Управлінням виходячи із соціальних нормативів, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  (зі змінами та доповненнями (далі - Постанова).
Що стосується соціального нормативу на послугу з постачання теплової енергії (для потреб централізованого опалення то відповідно до абзацу другого підпункту 1 пункту 3  Постанови:  у разі використання теплової енергії для централізованого опалення - 0,0383 Гкал на 1 кв. метр опалювальної площі на місяць в опалювальний період.
Відповідно до абзацу сьомого підпункту 8 пункту 3  Постанови  залежно від особливостей регіонів та типу будівель, соціальний норматив на послугу з постачання теплової енергії (для централізованого опалення) визначається з  урахуванням відповідного коригуючого коефіцієнту згідно з додатком № 2 до Постанови. Так, для Чернігівської області в будівлях на 5 і більше поверхів, коригуючий коефіцієнт становить 0,446.
З огляду на зазначене, соціальний норматив для надання постачання теплової енергії для централізованого опалення складає 0,884837 Гкал на місяць (0,0383 Г кал на 1 кв. метр х 0,446). Розрахунок розміру пільги: 51,8 кв.метра (опалювана площа житла ) х 0,884837 Гкал (соціальний норматив) х 2036,83 грн. ( вартість 1 Гкал ) = 1802,26 грн. Сума пільги на оплату послуги з постачання теплової енергії за повний місяць складає: 1802,26 грн."
Вважаючи, що  вказані вище положення  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409  в частині встановлення коригуючих коефіцієнтів є такими, що порушують гарантовані  Конституцією України  соціальні права позивача, як інваліда війни та не погоджуючись із діями Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо нарахування йому та виплати пільг на оплату послуги з постачання теплової енергії із застосуванням таких коефіцієнтів, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»     визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених      Конституцією України  та законами України основних соціальних гарантій.
У  статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»  терміни вжито у таких значеннях: державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій; соціальні норми і нормативи - показники необхідного споживання продуктів харчування, непродовольчих товарів і послуг та забезпечення освітніми, медичними, житлово-комунальними, соціально-культурними послугами.
У частині першій  статті 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»  визначено, що державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних соціальних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів витрат на найм житла, управління житлом і оплату комунальних послуг, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло.
До їх числа відносяться: гранична норма оплати послуг з утримання житла, житлово-комунальних послуг залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії малозабезпеченим громадянам; показники якості надання житлово-комунальних послуг.
Таким чином, нормами чинного законодавства України прямо передбачено право Кабінету Міністрів України вирішувати питання щодо встановлення державних соціальних стандартів та нормативів у сфері житлово-комунальних послуг.
Так,  постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  встановлені соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - Постанова №409).
Відповідно до пункту 2 Постанови № 409 установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для: оплати комунальних послуг - послуг з постачання теплової енергії для потреб централізованого або автономного опалення, з постачання та розподілу природного газу або постачання та розподілу електричної енергії для індивідуального опалення незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метри на сім`ю.
Пунктом 3 Постанови № 409 установлені соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, зокрема, для послуги з постачання теплової енергії (для потреб централізованого або автономного опалення) та індивідуального опалення: у разі використання теплової енергії для централізованого або автономного опалення - 0,0383 Гкал на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період;
При цьому, згідно з абзацом другим підпункту 8 пункту 3 Постанови № 409 встановлено, що залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатком.
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  було визначено коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 №317 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409»  абзац другий підпункту 8 пункту 3  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування»  викладено у наступній редакції: залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2.
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції  постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 №317, набрала чинності з 30.04.2016) визначено Коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення.
Для Чернігівської області встановлено коефіцієнт - 0,661 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Додатком 2 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  визначено Коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення.
Для Чернігівської області встановлено коефіцієнт - 0,446 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України»  оскаржуване положення  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409     викладено в новій редакції, за якою: «залежно від особливостей регіонів та типу будівель соціальні нормативи користування комунальними послугами, встановлені підпунктом 1 цього пункту, визначаються з урахуванням відповідних коригуючих коефіцієнтів згідно з додатками 1 і 2» (абзац сьомий).
Додатком 1 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції      постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807) Коригуючий коефіцієнт для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення встановлено на рівні 0,826 (будівлі на 3 і більше поверхів).
Додатком 2 до  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №409  (у редакції  постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №807) Коригуючий коефіцієнт для розрахунку розміру витрат теплової енергії на потреби централізованого опалення встановлено на рівні 0,446.
Обґрунтовуючи незаконне та безпідставне врахування коригуючого коефіцієнта для розрахунку розміру витрат теплової енергії для централізованого або автономного опалення для Чернігівської області для будівель трьох і більше поверхів при розрахунку соціального нормативу у грошовому еквіваленті, позивач посилається на зменшення його соціальної пільги встановленої законом.
Разом з тим, згідно з пунктом 5 частини першої  статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв.м. опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Таким чином, цією нормою закону особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надана така пільга як 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб тільки в межах середніх норм споживання та яка нараховується на встановлену у законі площу житла.
Як вже встановлено колегією суддів апеляційного суду, державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються Кабінетом Міністрів України з метою визначення державних соціальних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів витрат на найм житла, управління житлом і оплату комунальних послуг, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло, що передбачено частиною першою  статті 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
Відтак, твердження позивача щодо того, що оскаржувана  постанова  порушує    його права та звужує зміст прав, що визначені  Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,  є безпідставними та необґрунтованими. 
Також колегія суддів зазначає, що проект оскаржуваної  постанови  погоджено з усіма заінтересованими центральними органами виконавчої влади та соціальними партнерами, а саме: з Міністерством соціальної політики України, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Міністерством фінансів України.
Водночас, позивачем не надано жодного допустимого доказу невідповідності оскаржених положень  постанови  правовим актам вищої юридичної сили, перевищення Кабміном повноважень при її прийнятті, що в сукупності свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Більше з тим, позивачем не надано доказів того, що у зв`язку з прийняттям оскаржуваних окремих положень  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409  його позбавлено будь-якої з пільг, що існували раніше.
В частині позовних вимог про визнання протиправними дії керівника управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо нарахування та виплати щомісячних нарахувань готівкою монетизацій на послуги опалення житлової площі з врахуванням коригуючого коефіцієнту, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що  постанова Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014  є чинною та протиправності її положень впродовж розгляду справи судом не встановлено, відповідно її положення є обов`язковими для застосування.
Отже, дії Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо застосування  постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409  є правомірними, та при нарахуванні позивачу пільг, останній діяв відповідно до норм чинного законодавства, у спосіб та у межах, наданих повноважень, а тому відсутні підстави для визнання таких дій протиправними, а також для зобов`язання Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області нарахувати та виплачувати позивачу готівкою монетизацію на послуги опалення житлової площі з врахуванням тільки соціальних нормативів без коригуючого коефіцієнту 0,0383 Гкал (на цей час на 1 кв. без застосування коригуючого коефіцієнту 0,383 Гкал х 51,8 кв.м = 1,98394 Гкал це норма позивача) та надавати суму 4039,30 грн. та стягнення з Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області 2336,68 грн. на оплату за послугу з централізованого опалення, яку позивачу не додали за період опалення 2020-2021 роки.
Також, стосовно вимоги позивача про стягнення з Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області моральної шкоди в розмірі 1 000 000,00 грн, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що протиправні дії Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області завдали позивачу значних душевних страждань, зокрема, позивач перебуває у тривожно депресивному стані, у якості доказів чого долучено до позовної заяви копію довідки лікаря-психіатра від 16.04.2021 № 544, то під час розгляду справи позивачем не доведено протиправної поведінки відповідачів, що також не свідчить про завдання йому моральної шкоди.
В частині позовних вимог про зобов`язання Управління соціального захисту населення Ніжинської міської ради Чернігівської області нараховувати та здійснювати виплату готівкою грошової монетизації за послугу теплопостачання у подальших опалювальних сезонах без застосування коригуючого коефіцієнта 0,446, то відповідно до частини першої  статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право, задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.
З урахуванням зазначеного, не встановлено підстав для зобов`язання відповідача нараховувати та здійснювати виплату готівкою грошової монетизації за послугу теплопостачання у подальших опалювальних сезонах без застосування коригуючого коефіцієнта 0,446 на майбутнє, тому позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою  статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підтверджень наведеним позивачем аргументам в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно розглянуто справу, надано оцінку кожному доводу позивача, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення суду першої інстанції від 15 лютого 2022 року відсутні.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.   
У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року - без змін.        
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року у справі №620/4475/21 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя - доповідач                                                                                                                                                            О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                                      М.І. Кобаль  

                                                                                                               Л.О. Костюк