ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

24 жовтня 2022 року                                                                                 Справа № 924/318/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Василишин А.Р. 

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.07.2022, повний текст складено 29.07.2022 у справі №924/318/22 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом   Акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ, в особі Регіональної 
        філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська 
        залізниця» м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство 
                    «Нібулон» м.Миколаїв, в особі Філії «Смотрич» Товариства з обмеженою 
                      відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» 
                            с.Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області
про стягнення  42 658,56 грн. плати за зберігання вантажів,-

У червні 2022 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відпові-дальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» в особі Філії «Смотрич» Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (надалі в тексті – Товариство) про стягнення 42 658,56 грн. збору за зберігання вантажів.(арк.справи 1-8).
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.07.2022 у справі №924/318/22 позов задоволено, присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 42 658,56 грн. Рішення вмотивоване тим, що умовами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 передбачений обов`язок Відповідача сплачувати збір за зберігання вантажу у разі надання послуги з накопичення вагонів. При цьому вина Відповідача підтверджується актами загальної форми №№2816, 2826, 2818, 2825, 2822, 2824 від 09.12.2021. Крім того, умовами договору про подачу та забирання вагонів при станції Кам`янець-Подільський №2362 від 23.10.2018 у п.14 також передбачено обов`язок відповідача сплачувати інші збори і плати згідно Тарифного керівництва №1, в тому числі і збір за зберігання вантажу. (арк.справи 160-167).
Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 26.07.2022 у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.(арк.справи 172-173).
Обґрунтовуючи свою скаргу, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції неправильно з`ясував обставини, що мають значення для справи, ухваливши рішення з поруше-нням норм матеріального права. Апелянт вважає безпідставним висновок, що збір за зберігання вантажу та плата за накопичення вагонів є тотожними послугами, оскільки при формуванні (навантаженні та накопиченні) маршрутної відправки між сторонами існували договірні відно-сини з приводу накопичення вагонів на коліях станції у відповідності до умов Додатку 1-4 до Договору. Відповідач сплатив Позивачу плату за накопичення вагонів на станції з метою навантаження та формування усіх вагонів та оформлення їх як маршрутної відправки.
Скаржник вважає відсутніми підстави для нарахування збору за зберігання вантажу, позаяк затримка вагонів відбувалась за обставин, що залежали від Залізниці, а саме: наявність договірних відносин з накопичення вагонів на коліях залізниці з метою формування маршрутного поїзда, про що Відповідач вказав у зауваженнях до відповідних накопичувальних карток, що надав Позивач. Вважає, що суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував наявності вини Відповідача у затримці вагонів на коліях станції. Тому на думку Апелянта, Позивач намагається двічі отримати грошові кошти за де-факто одну і ту саму послугу – перебування вагонів відправника на коліях станції в очікуванні формування маршрутної відправки.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №906/145/22. Крім того, Позивачу встановлено строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протягом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк. справи 186).
05.09.2022 надійшов відзив, в якому Позивач просить залишити без змін рішення госпо-дарського суду Хмельницької області від 26.07.2022 у справі №924/318/22, а апеляційну скаргу – без задоволення.(арк.справи 188-190).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та проце-суального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2020 ТзОВ СП «Нібулон» (надалі в тексті – Товариство) направило АТ «Українська залізниця» (надалі в тексті – Залізниця) заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №14291113/2020-001 від 24.03.2020, в якій визнало всі умови договору та виразило волевиявлення укласти договір в порядку, встановленому ст.634 ЦК України. Заяву підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020 заступником генерального директора з логістики Калкутіним С.О., який діяв на підставі довіреності №10 від 21.01.2019.(арк. справи 67-68)
Повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-0001 від 26.06.2020. Залізниця задоволила заяву Товариства про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомило про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером. Також повідомлено, що код платника використову-ється для ідентифікації договірних відносин як номер договору.(арк.справи 69).
Відповідно до умов Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (надалі в тексті – Договір), його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі – послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.(арк.справи 31-44).
Згідно п.1.2 Договору, сторони погодили, при виконанні договору використовувати такі скорочені найменування нормативно-правових актів:
- Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі – Статут залізниць);
- Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі – Правила перевезення вантажів);
- Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 (далі – Правила планування перевезень вантажів);
- Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі – Правила користування вагонами);
- Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 зареєстро-ваного в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі – Збірник Тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно);
- Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі – СМГС)
- Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі – КОТІФ).
Відповідно до п.1.3 Договору, наведені нижче визначення вживаються в договорі в такому значенні:
маршрутна відправка – партія вантажу за однією накладною, яка відповідає ваговій нормі та/або кількості вагонів у поїзді, що встановлені перевізником;
маршрутний поїзд – вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами;
Надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими докумен-тами.(п.1.4 Договору).
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.(п.1.5 Договору)
Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до п.9.3 та п.9.4 Поговору та законодавства.
Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилася та згодна з усіма умовами договору.(п.1.7 Договору).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п.12.1 Договору. (п.1.10 Договору).
Підпунктами 2.1.4, 2.1.5 Договору визначено обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контей-нерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів; складати документи, передбачені п.п. 1.3, 1.4 та розд.« 4» Договору, щодо нарахування сум платежів.(п.п. 2.3.2, 2.3.5 Договору).
Розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.(п.3.1 Договору).
Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях не загального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі – плата за користування власними вагонами перевізника.(п.3.4 Договору).
Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2 договору (п.3.4.1 Договору). 
Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця». 
Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розд. 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника (п.4.2 Договору).
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевіз-ником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин з замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (п.12.1 Договору). 
Відповідно до п.13 Договору невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема: додаток 1-1 «Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами», додаток 1-4 «Умови організації накопичення вагонів» (надалі в тексті – Додаток 1-4). (арк.справи 48).
На окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користу-вання станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними або контейнерними поїздами на станції призначення (далі – накопичення вагонів). Станціями накопичення можуть бути станції відправлення та/або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п.1,2 Додатку 1-4).
Для організації накопичення вагонів замовник направляє для погодження перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення замовника, перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову (п.3 Додатку 1-4).
Відповідно до п.4 Додатку 1-4 в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, замовник щомісячно надає перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки.
На станціях накопичення на шляху прямування перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення (п.5 Додатку 1-4).
За умовами п.6 Додатку 1-4 початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем – прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення – момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику.
Часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем – формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення – приймання останнього вагону перевізником. Час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.(п.7,8 Додатку 1-4).
Відповідно до п.9 Додатку 1-4, за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує: плату за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» згідно  додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення); за затримку вагонів замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів; за затримку власних вагонів перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п.3.4 Договору. Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення замовнику не нараховується.
За умовами п.10 Додатку 1-4 нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника замовника, яким замовлено надання такої послуги.

Матеріалами справи стверджено, що 23.10.2018 Залізницею та Товариством укладено Договір про подачу та забирання вагонів при станції Кам`янець-Подільський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (надалі в тексті – Договір подачі вагонів), який було прийнятий до обліку за №2362. Зі сторони Товариства вказаний договір підписано директором філії «Смотрич» – А.С.Пержинським.(арк.справи 70-71).
Термін дії договору визначений з 23.10.2018 по 23.10.2023.
За умовами п.1 Договору подачі вагонів, на його умовах згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів здійснюється подача, розставлення на місця наванта-ження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу, та примикає до станції Кам`янець-Подільський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» через стрілку №85 до колії №24 і обслуговується локомотивом залізниці.
Вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях навантаження. Здача вагонів проводиться: на місцях навантаження. Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, відповідно до встановлених фронтів навантаження, вказаних у пункті 9 договору (п.6 Договору подачі вагонів).
Максимальна переробна спроможність вантажних пунктів: найменування вантажу – зернові вантажі; розмір одночасної подачі у вагонах – 14.(п.9 Договору подачі вагонів).
Відповідно до п.10 Договору подачі вагонів, час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту подачі вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення користувача про готовність вагонів до забирання.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 08 по 09 грудня 2021р. по станції Кам`янець-Подільский Відповідач проводив навантаження 46 вагонів, які надалі слідували за маршрутною відправкою №33641226 Кам`янець-Подільский – Миколаїв-вантажний.
Накопичення вагонів проводилось на коліях станції (коліях загального користування), що засвідчено актами загальної форми ГУ-23:
Пам`ятка №212 від 08.12.2021 на вагони за номерами: 95605580, 95606117, 95931531, 95931648, 95931473, 95931671, 95932174, 95605762, 95410247, 95412078, 95411088, 95606521, 95932141 та 95606562. 
Першу партію вагонів Відповідач подав на станційні колії 08.12.2021 о 21:20 год.(арк. справи 86).
Забирання вказаних вагонів після їх навантаження здійснено о 03:40 год. 09.12.2021, що підтверджується пам`яткою №207 про забирання вагонів та повідомленням №204 про закінчення вантажних операцій з вагонами.(арк.справи 87).
В зв`язку з простоєм вищевказаних вагонів на коліях станції в очікуванні відправлення маршруту, складено акт загальної форми ГУ-23 №2816 від 09.12.2021, в якому зазначені обставини, що викликали складання акта: інші обставини, що спричинили затримку вагонів з вини клієнта після забирання їх з місць навантаження/вивантаження. Час початку затримки вагонів 09.12.2021 03:40 год. Згідно Акту загальної форми №2826 від 09.12.2021 оформлено закінчення затримки вагонів о 22.20 год. 09.12.2021.(арк.справи 88, 89).
Пам`ятка №213 від 09.12.2021 на вагони за номерами: 95606455, 95931622, 95931978, 95411054, 95411187, 95931416, 95606224, 95932216, 95411468, 95806216, 95606331, 95605440, 95931515 та 95407631.
Другу партію вагонів Відповідач подав на станційні колії 09.12.2021 о 04:10 год.(арк. справи 90).
Забирання вказаних вагонів після їх навантаження здійснено о 10:40 год. 09.12.2021, що підтверджується пам`яткою №208 про забирання вагонів та повідомленням №205 про закінчення вантажних операцій з вагонами. (арк.справи 91).
В подальшому вказані вагони простоювали на коліях станції в очікуванні відправлення маршруту, про що складено акт загальної форми ГУ-23 №2818 від 09.12.2021, в якому зазначені обставини, що викликали складання акта: затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження. Час початку затримки вагонів 09.12.2021 10:40 год. Закінчення затримки вагонів о 22.20 год. 09.12.2021 оформлено актом загальної форми №2825 від 09.12.2021. (арк.справи 92,93).
Пам`ятки №214 від 09.12.2021 на вагони за номерами 95407623, 95407664, 95407680, 95410551, 95410809, 95411310, 95411864, 95411914, 95605234, 95605689, 95608075, 95931440, 95931572 та 95932034.(арк.справи 94).
Третю партію вагонів Відповідач подав 09.12.2021 об 11:30 год.(арк.справи 94).
Забирання вказаних вагонів після їх навантаження здійснено о 18:50 год. 09.12.2021, що підтверджується пам`яткою №209 про забирання вагонів та повідомленням №206 про закінчення вантажних операцій з вагонами. (арк.справи 95).
В зв`язку з простоєм вищевказаних вагонів на коліях станції в очікуванні відправлення маршруту складено акт загальної форми ГУ-23 №2822 від 09.12.2021, в якому зазначені обставини, що викликали складання акта: затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження. Час початку затримки вагонів 09.12.2021 18:50 год. Закінчення затримки вагонів о 22.20 год. 09.12.2021 оформлено актом загальної форми №2824 від 09.12.2021.(арк.справи 96-97).
Крім того, згідно з пам`яткою №215 про подання вагонів на станцію Кам`янець-Подільський Південно-Західної залізниці 09.12.2021 о 19:30 год. подано під навантаження вагони за номерами 95410825, 95931507, 95931689, 95932083, забирання яких здійснено о 22:20 год. 09.12.2021, що стверджується пам`яткою №210 про забирання вагонів та повідомленням №207 про закінчення вантажних операцій з вагонами.(арк.справи 98-99).
Усі пам`ятки про подання вагонів і про забирання вагонів, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, акти загальної форми ГУ-23 містять підписи працівника станції та працівника вантажовласника Лебідя В.В.
В матеріалах справи міститься довіреність №328 від 27.06.2019, якою Товариство уповно-важило спеціаліста з відвантаження зерна Лебідя В.В. здійснювати від імені ТзОВ СП «Нібулон» на залізничній станції Кам`янець-Подільський Південно-Західної залізниці наступні операції, зокрема: підписувати залізничні накладні на відвантаження вантажів, засвідчувати правильність відомостей, внесених у накладні; отримувати та відправляти вантажі; отримувати документи для оплати; підписувати відомості подачі та забирання вагонів, пам`ятки прийомо-здавальника, зважувальника, комерційні акти та отримувати їх копії; підписувати акти загальної форми, облікові картки виконання плану перевезень, над- та позапланового перевезення; підписувати інші документи, пов`язані з перевезенням вантажів. (арк.справи 106).
Відповідно до накладної №33641226 від 09.12.2021 Товариством відправлено зі станції Кам`янець-Подільський Південно-Західної залізниці 46 вагонів із вантажем «зерно кукурудзи» на станцію призначення Миколаїв-вантажний, а саме, вагони з номерами: 95605580, 95606117, 95931531, 95931648, 95931473, 95931671, 95932174, 95605762, 95410247, 95412078, 95411088, 95606521, 95932141 та 95606562, 95606455, 95931622, 95931978, 95411054, 95411187, 95931416, 95606224, 95932216, 95411468, 95806216, 95606331, 95605440, 95931515 та 95407631, 95605234, 95411310, 95606075, 95931572, 95931440, 95407623, 95411914, 95410551, 95411864, 95410809, 95407664, 95605689, 95407680, 95932034, 95410825, 95931507, 95931689, 95932083. Згідно з відомостями вказаними в накладній маса кожного вагону становила від 69500 кг до 70450 кг. арк.справи 100-102).
За накопичення вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 № 08121054 від 08.12.2021 Відповідач сплатив кошти в сумі 3412,70 грн без ПДВ, а також здійснив оплату за користування вагонами по відомості форми ГУ-46 №10120235 в сумі 1573,40 грн без ПДВ, що не заперечується сторонами у справі.(арк.справи 103-105).
Крім того, Позивач нарахував Відповідачеві збір за зберігання вантажів при перевезеннях в загальній сумі 35548,80 грн. без ПДВ по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №10121061 від 10.12.2021, який Відповідачем не було сплачено. Накопичувальна картка містить відмітку працівника вантажовласника про те, що кошти нараховано неправомірно, оскільки було сплачено за накопичення маршруту згідно додатку 1-4 Договору про надання послуг. (арк.справи 83-85).
Матеріали справи містять детальний розрахунок заборгованості Товариства за накопичу-вальною карткою №10121061 по станції Кам`янець-Подільський за грудень 2021 року, згідно з яким загальна сума заборгованості становить 42658,56 грн з ПДВ. Розрахунок виконаний Позивачем на підставі п.2.1 розд.« 3» Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, виходячи зі ставки плати в розмірі 4,00 грн. за одну тонну вантажу за кожну добу із застосуванням коефіцієнту 3,023 грн згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 16.08.2021 №0005/ЦМ.(арк.справи 72-82).
Матеріалами справи стверджується, що пропозиція сплатити 42658,56 грн збору за зберігання вантажу на коліях загального користування за накопичувальною карткою форми ФДУ- 92 №10121061, яка вбачається з претензії Залізниці №ДН-3-01-08/284 від 14.04.2022 – залишена Товариством без виконання та без розгляду.(арк.справи 107-112).
Вважаючи, що відмовою сплатити збір за зберігання вантажу Відповідач порушив права Позивача, останній звернувся до суду із даним позовом.
Як зазначалось вище, господарський суд Хмельницької області рішенням від 26.07.2022 позов задоволено повністю.(арк.справи 160-167).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Предметом спору в цій справі є плата за зберігання вантажу на коліях загального користування.
За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір перевезення (ст.908 ЦК України). Загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Водночас, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідаль-ність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-право-вими актами, правилами, що видаються відповідно до них (частина друга статті 908 ЦК України).
Судом першої інстанції правомірно встановлено, що укладений між сторонами у даній справі Договір за своїм змістом та правовою природою є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання глави 64 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України), глави 32 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України), положень Закону України «Про залізничний транспорт».
Статтею 908 ЦК України, яка кореспондується із статтею 306 ГК України, передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Частина 5 ст.307 ГК України, яка кореспондується із ч.2 ст.908 ЦК України, встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспорт-ними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відпо-відальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.(ст.909 ЦК України, ст.307 ГК України).
За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.(ст.530 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 3, 8 Закону України «Про залізничний транспорт» №273/96-ВР від 04.07.1996 – законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», Закону України «Про особливості утворення публічного акціо-нерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Отже, правовідносини з перевезення вантажів залізничним транспортом на підставі договорів про надання послуг перевезення, укладених із суб`єктами господарювання-замовниками, регулюються в порядку, визначеному Статутом залізниць, Правилами перевезення вантажів та іншим галузевим законодавством, що застосовується під час надання залізницею послуг з перевезення.
Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з його пунктом 2 визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
У ст.71 Статуту залізниць зазначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Дія Статуту залізниць поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.(п.3 Статуту залізниць).
Згідно із ст.5 Статуту залізниць на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі – Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Накладна, згідно ст.6 Статуту залізниць, це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони – одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; Правила перевезення вантажів – нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.
Умовами п.п. 2.1, 2.5 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих Мін`юстом України 24.11.2000р. за №875/5096, визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію під`їзних колій укладаються між залізницею і власниками під`їзних колій у разі обслуговування під`їзної колії власним або орендованим локомотивом. У разі обслуговування під`їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встанов-лені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під`їзної колії або його контрагентів.
За умовами до п.2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, маршрутом відправника (надалі в тексті – маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.96 №411 та зареєстрованих у Мін`юсті України 25.02.97 за № 50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею – на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, який підписано Товариством 26.06. 2020, в період з 08 по 09 грудня 2021 року Товариство здійснювало навантаження 46 вагонів по станції Кам`янець-Подільський, які надалі слідували по маршрутній відправці №33641226 Кам`янець-Подільський – Миколаїв-вантажний, про що свідчать пам`ятки №№212-215 про подання вагонів, пам`ятки №№207-210 про забирання вагонів та повідомлення №№204-207 про закінчення вантажних операцій з вагонами.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується учасниками справи, у зв`язку з відсутністю у Відповідача власних потужностей для формування маршрутного поїзду, то накопи-чення вагонів проводилось на коліях станції, тобто коліях загального користування, на підставі укладеного із залізницею договору. 
При перевезенні вантажу маршрутними відправками та відсутності можливості формувати маршрут на під`їзній колії, що належить Відповідачу, за фактом затримки на колії станції Кам`янець-Подільський у зв`язку з простоюванням вищевказаних вагонів, у відповідності до вимог Правил користування вагонами і контейнерами, залізницею були складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника, на підставі яких в подальшому були складені відомості плати за користування вагонами, за якими Відповідачу нарахована плата за користування вагонами в загальній сумі 1573,40 грн без ПДВ по відомості форми ГУ-46 №10120235, які сплачені Відповідачем у повному обсязі, що не заперечується сторонами у справі.
Обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст.129 Статуту залізниць).
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлено Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.
Акти загальної форми, як встановлено п.3 Правил складання актів – складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.
Як стверджено матеріалами справи, Позивачем також було нараховано Відповідачу збір за зберігання вантажів при перевезеннях по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №10121061 від 10.12.2021 в сумі 35548,80 грн. без ПДВ, а з врахуванням 20% ПДВ у сумі 42658,56 грн. Однак Відповідач не сплатив вказаний збір, в зв`язку із внесенням у накопичувальну картку заперечень. У накопичувальній картці уповноважена особа Відповідача зазначила, що кошти нараховано неправомірно, позаяк було сплачено за накопичення маршруту згідно додатку 1-4 договору про надання послуг.

З одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст.46 Статуту залізниць, згідно п.5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 – передбачено стягнення плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.
Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах  (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Отже, обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (пункт 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (пункту 8 Правил зберігання вантажів).
У розумінні пункту 46 Статуту залізниць терміни «безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці» та «безоплатного користування місцем загального користування на залізниці» охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі №908/1795/19.

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні перевезення (у т.ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п.9 Правил).
Отже, з огляду на приписи пункту 9 Правил зберігання вантажів, які вимагають для визначення періоду, за який сплачується збір за зберігання, встановлювати факт затримки вантажу, що засвідчується актом загальної форми, у кореспонденції з нормами пунктів 1, 3 Правил складання актів, пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, статті 129 Статуту залізниць, належним та допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій – затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з Додатком №6 до Правил користування вагонами і контейнерами.
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №904/5743/16.

Збір за зберігання вантажу встановлений у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317. Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 11.08.2021 №418, яким до вищевказаного наказу були внесені зміни, коефіцієнт, що застосовується до тарифів, плат та зборів, що вказані в розділах ІІ і ІІІ Збірника тарифів становив з 17.08.2021 – 3,023. 
Як вбачається з наданого Позивачем розрахунку – розмір збору за зберігання обчислювався з врахуванням вищевказаних коефіцієнтів та виходячи із плати 4,0 грн. за одну тонну за кожну добу, що відповідає вимогам чинного законодавства. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що наданий Позивачем розрахунок збору за зберігання вантажу на коліях загального користування по накопичувальній картці форми №10121061 проведений в межах максимально можливих нараху-вань, а тому є обґрунтованим. При цьому, судами обох інстанцій враховується, що Відповідач жодним чином не заперечував проти суми розрахунку, наведеної позивачем.
Крім того, обов`язок Відповідача сплачувати збір за зберігання, у разі надання послуги з накопичення вагонів, передбачено умовами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020 та умовами договору про подачу та забирання вагонів при станції Кам`янець-Подільський №2362 від 23.10.2018. При цьому, підстава нарахування збору стверджується складеними актами загальної форми №№2816, 2826, 2818, 2825, 2822, 2824 від 09.12.2021.

З врахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказані вище акти загальної форми, які були складені Позивачем та містяться в матеріалах справи, є належними і допустимими доказами посвідчення обставин, що є підставою для нарахування плати за зберігання вантажу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апеляційна скарга повністю відповідає відзиву Позивача на позовну заяву. На переконання апеляційного суду – всі доводи відзиву були спросто-вані судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги – без задоволення.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,240,270,275,277,281-284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційнускаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.07.2022 у справі №924/318/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
2. Постанова набираєзаконної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.
3. Справу№924/318/22 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.