УХВАЛА

07 жовтня 2022 року 
м. Київ
cправа №  911/3073/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Державного податкового університету

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Сулім    В.В., судді - Майданевич А.Г.,  Гаврилюк  О.М.)
від 14.09.2022

у справі за позовом  Державного податкового університету
до Фізичної особи-підприємця Орнатського Сергія Володимировича
про стягнення 218 756, 98 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          Державний податковий університет звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Орнатського Сергія Володимировича про стягнення 218 756, 98 грн.

2.          Позов обґрунтований тим, що ФОП Орнатський С.В. завищив вартість виконаних будівельних робіт з огляду на включення до деяких актів виконаних робіт за формою КБ-2 адміністративних витрат та податку на додану вартість, внаслідок чого позивачу завдано збитків.

3.          Рішенням Господарського суду Київської області від 07.02.2022, залишеним без змін  постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

4.          Суди виходили з того, що з акту ревізії Державної аудиторської служби України вбачається, що сторони підписали акти здачі-приймання наданих послуг за договорами про надання послуг, згідно з якими ФОП Орнатський С.В. виконав роботи/надав послуги, та які підписані без зауважень та заперечень, і позивач не надав будь-яких доказів, які свідчили б про допущені відповідачем недоліки в наданих послугах чи про завищення їх обсягів або вартості. Позивач не довів належними доказами існування жодного з елементів складу правопорушення, за яким може наставати відповідальність відповідача. Акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади, а також не може розглядатись і як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

5.          27.09.2022 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. 

6.          Перевіривши форму і зміст касаційної скарги,  Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

7.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8.          Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9.          Згідно з частинами п`ятою та сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2  270,00 грн.

11.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

12.          Предметом позову у цій справі є стягнення 218 756, 98 грн, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2  270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн), тому у розумінні статті 12 ГПК України справа є малозначною.

13.          Касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в" і "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та є підставою касаційного оскарження судових рішень у справах такої категорії.

14.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 218 756,98 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

15.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

16.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

17.          Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного податкового університету згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

18.          У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Суд не розглядає клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 911/3073/21 за касаційною скаргою Державного податкового університету на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                       І. Кондратова

Судді                                                                                   Г. Вронська
                                                                        
                                                                                             Н. Губенко