ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року	Львів	Справа № 140/15926/21 пров. № А/857/12119/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Львівської митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Волдінера Ф.А.) у справі за позовом приватного підприємства «Боніда» до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-
                                                      ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості №UA209000/2021/900032/2 від 25 листопада 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2091170/2021/001581.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ПП «Боніда» (покупець), згідно зовнішньоекономічного договору поставки (контракт) №3 від 14 липня 2021 року та специфікації додаток №2 від 01 жовтня 2021 року придбало в Kocot Kids Magdelena Kocot (постачальник) дитячі ліжка в асортименті. Незважаючи на подання вичерпного переліку документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA209000/2021/900032/2 від 25 листопада 2021 року. Вважає вказане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на визначення митної вартості за першим методом, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар. Просив позов задоволити.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості №UA209000/2021/900032/2 від 25 листопада 2021 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2091170/2021/001581 від 25 листопада 2021 року.
Рішення суду першої інстанції оскаржила Львівська митниця Державної митної служби України. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Боніда» (покупець), згідно зовнішньоекономічного договору поставки (контракт) №3 від 14 липня 2021 року та специфікації додаток №2 від 01 жовтня 2021 року, придбало в Kocot Kids Magdelena Kocot (постачальник) товар дитячі ліжка в асортименті, нові, а саме:
- ліжко з шухлядою без матраца, біле CLASSIC 1 160/80 - 5 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, рожеве CLASSIC 1 160/80 - 3 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, голубе CLASSIC 1 160/80 - 3 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, мікс сіре CLASSIC 1 160/80 - 5 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле Kacper CLASSIC 1 160/80 - 8 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, Babydreams «Staz pozarna» 160/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, голубе, Babydreams «Staz pozarna» 160/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, Babydreams «Mis motylki» 160/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, Julia 160/80 - 7 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, Тоші 160/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, CLASSIC 1 180/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле, Тоті 160/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле CLASSIC 1 180/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, рожеве, CLASSIC 1 180/80 - 2 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, голубе, CLASSIC 1 180/80 - 2 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, мікс сіре CLASSIC 1 180/80 - 4 шт.;
- ліжко з шухлядою без матраца, біле Kacper CLASSIC 1 180/80 - 4 100 шт.
З метою митного оформлення придбаного товару ПП «Боніда» подано до митного органу митну декларацію №UA209170/2021/092412 від 22 листопада 2021 року, до якої було долучено товаросупроводжуючі документи:
- зовнішньоекономічний договір поставки (контракт) №3 від 14 липня 2021 року з специфікацією додаток №2 від 01 жовтня 2021 року;
- рахунок-фактура (інвойс) від 02 листопада 2021 року №FS 1О/MAG/11/2021;
- договір транспортного експедирування №3 від 20 квітня 2021 року;
- заявка №9 від 18 листопада 2021 року до договору транспортного експедирування №3 від 20 квітня 2021 року;
- акт прийому-передачі наданих послуг №162/К/21 від 26 листопада 2021 року;
- рахунок №162/К/21 від 22 листопада 2021 року;
- автотранспортна накладна (CMR);
- копія митної декларації країни відправника, прейскурант (прайс-лист) виробника товару.
Специфікації (додаток №2) від 01 жовтня 2021 року до зовнішньоекономічного договору поставки (контракт) № 3 від 14 липня 2021 року та рахунку-фактури від 02 листопада 2021 року №FS 10/МAG/11/2021 вартість товару становить 27 943,30 грн.
Ціна придбаного товару також підтверджується прейскурантом (прайс-лист) виробника товару. Оплата за товар проведена 16 листопада 2021 року платіжним дорученням №29JBKLLB. Транспортування товару здійснювалось перевізником на замовлення ПП «Боніда» згідно договору транспортного експедирування №3 від 20 квітня 2021 року ТзОВ «Кейс Логістик».
На виконання даного договору виписано заявку №9 від 18 листопада 2021 року, де вказано маршрут: м. Ополе, Польща - м. Луцьк, Україна; дата завантаження: 19 листопада 2021 року; вантаж: меблі в коробках/126 коробок/10 куб.м/2100кг; адреса завантаження: Kocot Kids Magdelena Kocot, Bolesfawa Chobrego 17, 45-580 Opole; дата доставки 26 листопада 2021 року; розмитнення: МП «ГОРОДОК», Україна, Львівська обл., м. Городок, вул. Львіська, 659А, 3 корп., 22 каб.; адреса розвантаження м. Луцьк, вул. Крабишева, 2; сума фрахту (вартість транспортних послуг) 25 000 грн. Факт міжнародного перевезення підтверджується міжнародну автотранспортну накладну (CMR).
Надання транспортних послуг експедитором ТзОВ «Кейс Логістик» виставлено ПП «Боніда» рахунок №162/К/21 від 22 листопада 2021 року та сторонами підписано актом прийому-передачі наданих послуг №162/К/21 від 26 листопада 2021 року. Оплата наданих транспортних послуг ПП «Боніда» проведена 30 листопада 2021 року, про що засвідчує платіжне доручення №538 від 30 листопада 2021 року.
Відповідач 25 листопада 2021 року прийняв рішення №UA209000/2021/900032/2 про коригування митної вартості. 
Оскаржуваним рішенням митним органом було визначено митну вартість товару «меблі для спалень виготовлені з МДФ, дитячі ліжка в асортименті, нові», торгівельна марка Kocot Kids за ціною 29 894,60 (замість тієї ціни, що була заявлена декларантом).
У графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:
1) в інвойсі від 02 листопада 2021 року №FS 1О/MAG/11/2021 та в платіжці різні адреси SWIFT адреси;
2) відповідно до інвойсу від 02 листопада 2021 року №FS 1О/MAG/11/2021 оплата мала бути здійснена до 07 листопада 2021 року, відповідно до платіжного доручення від 16 листопада 2021 року №29JBKLLB оплата здійснена 16 листопада 2021 року;
3) згідно з контрактом від 14 липня 2021 року №3 «Покупець здійснює оплату за товар у формі предоплати». В контракті від 14 липня 2021 року №3 вказано, що загальна ціна товару включає в себе ціну пакувальних матеріалів та тари товару. В товаросупровідних документах, зокрема в комерційному інвойсі від 02 листопада 2021 року №FS 10/MAG/11/2021 відсутні дані щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару.
4) в експортній декларації від 19 листопада 2021 року №21PL381010E00268032 зазначена вартість 31 943 PLN, що на 4000 злотих відрізняється від задекларованої фактурної вартості.
5) в експортній декларації зазначений документ №9DK80sw.o kosztach transportu, таким чином транспортні витрати, згідно наданих документів становили 4000 злотих (або 25 624 грн), проте відповідно до рахунку на оплату траспортних послуг від 22 листопада 2021 року №162/К/21 транспортні витрати до кордону зазначені 12 500 грн. Заявлені умови поставки (FCA Ороіе) не передбачають включення до фактурної вартості витрат на доставку товару до місця ввезення на митну територію України.
Митний орган в оскаржуваному рішенні виставив для ПП «БОНІДА» вимогу про надання додаткових документів, для підтверження митної вартості товару:
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оціньованого товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхіжні для ідентифікації ввезеногшо товару;
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими еспертними організаціями, та /або інформація біржових організацій про вартсість товару або сировини.
Згідно проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що Унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2021/72234 від 14 вересня 2021 року.
Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2021/00150 від 25 листопада 2021 року.
Згідно частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша).
Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частини другої та частини третьої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки: 1) числового значення заявленої митної вартості; 2) наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 3) наявності в поданих документах відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 4 статті 53 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно пункту 2 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.
Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «дитячі ліжка в асортименті»
Апеляційним судом встановлено, що сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товару виникли у зв`язку з тим, що в інвойсі від 02 листопада 2021 року №FS 1О/MAG/11/2021 та в платіжці різні адреси SWIFT адреси; відповідно до інвойсу від 02 листопада 2021 року №FS 1О/MAG/11/2021 оплата мала бути здійснена до 07 листопада 2021 року, відповідно до платіжного доручення від 16 листопада 2021 року №29JBKLLB оплата здійснена 16 листопада 2021 року; згідно з контрактом від 14 липня 2021 року №3 «Покупець здійснює оплату за товар у формі предоплати». В контракті від 14 липня 2021 року №3 вказано, що загальна ціна товару включає в себе ціну пакувальних матеріалів та тари товару. В товаросупровідних документах, зокрема в комерційному інвойсі від 02 листопада 2021 року №FS 10/MAG/11/2021 відсутні дані щодо складових вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару; в експортній декларації від 19 листопада 2021 року №21PL381010E00268032 зазначена вартість 31 943 PLN, що на 4000 злотих відрізняється від задекларованої фактурної вартості; в експортній декларації зазначений документ №9DK80sw.o kosztach transportu, таким чином транспортні витрати, згідно наданих документів становили 4000 злотих (або 25 624 грн), проте відповідно до рахунку на оплату траспортних послуг від 22 листопада 2021 року №162/К/21 транспортні витрати до кордону зазначені 12 500 грн. Заявлені умови поставки (FCA Ороіе) не передбачають включення до фактурної вартості витрат на доставку товару до місця ввезення на митну територію України.
Разом з тим, оплата придбаного товару проведена в повній сумі на момент митного оформлення, так як кошти на попередню оплату в ПП «БОНІДА» були відсутні на розрахунковому рахунку в установі банку, то оплата проведена після отримання товару з моменту поповнення безготівкових коштів на рахунку підприприємства, що не не заперечувалось та погоджено стороною постачальника по зовнішньоекономічному договору.
Надання послуг перевезення, ПП «Боніда» має усі підтвержуючі документи, які свідчать про факт надання послуг перевезення, а саме: договір транспортного еспедирування №3 від 20 квітня 2021 року, заявка №9 від 18 листопада 2021 року до договору транспортного еспедирування №3 від 20 квітня 2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг №162/К/21 від 26 листопада 2021 року, рахунок №162/К/21 від 22 листопада 2021 року, платіжне доручення №538 від 30 листопада 2021 року, які надавались митному органу під час митного оформлення товару.
Відповідно до умов договору транспортного еспедирування №3 від 20 квітня 2021 року (п.2.1) вартість послуг є договірною і обумовлюється сторонами у додатковій угоді та/або заявці у кожному окремому випадку. По превезенню товару, згідно специфікації додаток №2 від 01 жовтня 2021 року до зовнішньоекономічного договору поставки (контракт) №3 від 14 липня 2021 року та рахунку-фактури від 02 листопада 2021 року №FS 10/MAG/11/2021, домовленість про вартість послуг перевезення оформлена заявкою №9 від 18 листопада 2021 року.
Твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах повністю спростовані поданими декларантом документами, крім того, виявлені розбіжності жодним чином не впливали на митну вартість імпортованого товару.
Верховний суд у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16 та 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, вказав, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митним органом не здійснено пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, а також не зазначено докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
У постанові від 29 січня 2019 року у справі №815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Заявлена ПП «Боніда» митна вартість товару - дитячі ліжка в асортименті, придбані в Kocot Kids Magdelena Kocot, згідно зовнішньоекономічного договору поставки (контракт) №3 від 14 липня 2021 року, відповідає митній вартості, визначеній за основним методом, за ціною договору, яка вказана в митній декларації №UA209170.2021.092412 від 22 листопада 2021 року підтверджує висновок експерта №21/1/501 від 25 листопада 2021 року за результатами проведення судово-товарознавчого дослідження у відповідності до договору про надання послуг, здійснений судовим експертом Білобраном Степанов Зіновійовичем.
Подані декларантом відповідно до частини другою статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. 
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Згідно частини шостої статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У оспорюваному рішенні про коригування митної вартості товарів вказано, що підставою його прийняття стало неподання декларантом документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Тобто, відповідач при прийнятті рішення застосував пункт 2 частини шостої статті 54 МК України. При цьому митну вартість товару №3 він визначив за другорядним методом – резервним відповідно до статті 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС.
Пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, … посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відтак, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Згідно оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно цінову інформацію ЄАІС. Обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.
Попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Оскаржуване рішення не містить числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/900032/2 від 25 листопада 2021 року та, як наслідок, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA2091170/2021/001581 від 25 листопада 2021 року є необґрунтованими та безпідставними.
Щодо понесених позивачем витрат зокрема на правову допомогу, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).
Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу та враховуючи складність справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумністю їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов правильного висновку про зменшення розміру заявлених витрат з 9000 грн до 5000 грн.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що з врахуванням наведених вище критеріїв, співмірною із наданими адвокатом послугами на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 02.12.2021 є сума 5000 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 року у справі №140/15926/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська