Ухвала
6 вересня 2022 року
м. Київ
справа № 212/6423/21
провадження № 61-8666ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Шатунов Андрій Олександрович, на рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про визнання незаконними, скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
31 серпня 2022 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Шатунов А. О., на рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, повний текст якої складено 4 липня 2022 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року обґрунтоване отриманням її копії24 серпня 2022 року. На підтвердження зазначеного заявником додано копію супровідного листа апеляційного суду, що містить відмітку Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про її отримання та вхідний номер поштового відправлення.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, оскільки касаційна скарга подана заявником протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.
Проте Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року.
За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний 
пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає 
пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначаючи при цьому постанови Верховного Суду, в яких викладено висновки про застосування норми права у подібних правовідносинах, які не враховані в оскаржуваних судових рішеннях; а також пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, підставою касаційного оскарження рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення 
пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19. 
Касаційна скарга заявника в частині визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК Українине відповідає зазначеним вимогам закону.
За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи. 
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн).
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн).
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Шатунов А. О., оскаржує судові рішення в частині задоволення шести вимог немайнового характеру (скасування наказів та поновлення на роботі) та одної майнової вимоги (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 47 098,56 грн; 1 відсоток ціни позову становить 470,99 грн).
Тому за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 12 712 грн (6 356(908*7)*200%).
До касаційної скарги додано платіжне доручення від 30 серпня 2022 року про сплату заявником судового збору у розмірі 7 264 грн, що не відповідає встановленому законом.
За таких обставин заявник має доплатити судовий збір у розмірі 5 448 грн 
(12 712-7 264), про що надати відповідний документ.
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат» строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року.
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє адвокат Шатунов Андрій Олександрович, на рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження в частині оскарження Акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в частині визначення підстав касаційного оскарження, касаційний суд як підставу касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження не врахує.
У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                     С. О. Карпенко