Справа № 132/1057/22 
Провадження № 33/801/695/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ставнійчук С. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.
В скарзі зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що відео розпочинається пропозицією поліцейського пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, а він відмовляється від його проходження. Інших записів щодо руху автомобіля, розташування осіб у його салоні, пояснення інших осіб, які були присутні біля його гаража, на відео не зафіксовано. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суперечливі пояснення, що судом не взято до уваги. Суд не допитав його сина, який був безпосереднім свідком події. Він не повідомляв поліцейському, що хотів проїхати в магазин ОСОБА_4 взяти пива, про що зазначено в постанові, ця інформація на відеозаписі не зафіксована. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №322110, складеного інспектором СРПП ВП №1 Хмільницького РВП лейтенантом поліції Подольським О.С., 20 травня 2022 року о 18 год. 30 хв. в м. Калинівка по вул. Кузнєчна водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мітсубісі Лансер», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» та проведення медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Як при розгляді справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошував на тому, що він не керував транспортним засобом, а тому не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, такі твердження відхиляються апеляційним судом.
У даному випадку підлягає встановленню як факт відмови особи від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і факт керування такою особою транспортним засобом.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , дійшов висновку про доведеність як факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вказаний висновок ОСОБА_1 в апеляційній скарзі жодним чином не спростований.
Апелянт вказує, що відхиляючи його позицію з приводу не керування транспортним засобом суд зазначив, що такі доводи спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого автомобіль перебуває на проїзній частині, ОСОБА_1 знаходиться на водійському сидінні, при цьому при спілкуванні з поліцейським повідомив, що «він хотів проїхати в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пива взяти і все», однак, такого він не говорив і вказана обставина на відеозаписі не зафіксована.
Однак, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки з другого відеофайлу, який міститься на CD-диску встановлено, як ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що «захотів проїхати в Берегиню, пива взяти» (01 хв. 25 с.) (а.с.28).
У судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги  ОСОБА_1 повідомив, що автомобілем він не керував, а здійснював його ремонт. Однак, вказані обставини не підтвердженні, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, автомобіль знаходився на проїжджій частині, будь-які інструменти (прилади), які б свідчили про здійснення ним ремонтних робіт, відсутні.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №322110 від 20.05.2022 будь-які пояснення (заперечення) ОСОБА_1 з приводу суті адміністративного правопорушення та опису установлених обставин, зокрема, з приводу керування (чи некерування) транспортним засобом, здійснення ремонтних робіт, відсутні. Не додані такі пояснення і окремо від протоколу.
З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції слідує, що ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився від надання пояснень та підпису протоколу. 
Крім того, дії ОСОБА_1 , які полягали у намаганні останнього владнати ситуацію з поліцейським (пропонуванні працівнику поліції коштів), підтверджують його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначаючи про суперечливість пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апелянт не зазначає, в чому полягають ці суперечності.
Не беруться до уваги твердження апелянта з приводу того, що суд не допитав в якості свідка його сина, оскільки матеріали справи не містять клопотання про його виклик та допит.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що позиція  ОСОБА_1 спрямована на його уникнення від відповідальності.
Враховуючи викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало