ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6128/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року (суддя Максименко Л.Я.) про відмову у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року в справі № 280/6128/20 за позовом військової частини НОМЕР_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили 4 лютого 2021 року, відмовлено у задоволенні позову військової частини НОМЕР_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо не виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (далі – ЄДР) військової частини НОМЕР_1 , зобов`язання виключити військову частину НОМЕР_1 з ЄДР.
Військова частина НОМЕР_1 01 лютого 2022 року звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви заявник послався на те, що наявні обставини, які не були відомі на час розгляду справи та не досліджувались судом, до яких відноситься отримання командуванням частини повідомлення від 30 грудня 2021 року № 2108308000011 про взяття на облік платника єдиного внеску, на якого не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», форми №2-ЄСВ, тобто військова частина має подвійну реєстрацію, а саме як неприбуткова організація та як юридична особа. Військова частина входить до складу Збройних Сил України, отже відомості, що містяться в ЄДР та характеризують  організацію, чисельність та дислокацію військової частини, становлять державну таємницю, що заборонено частиною четвертою статті 7 приведеного закону. Посилаючись на судову практику Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з метою приведення обліку відомостей про військову частину в ЄДР до вимог чинного законодавств просить переглянути рішення за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу  та рішення від 26 жовтня 2020 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Апеляційна містить посилання на ті ж обставини, які зазначені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Апелянт вважає, що нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають суттєве значення для вирішення справи, але не були відомі суду та іншим учасникам справи на момент постановлення рішення, внаслідок чого була допущена судова помилка. Надане повідомлення від 30 грудня 2021 року № 2108308000011 про взяття на облік платника єдиного внеску, на якого не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», форми №2-ЄСВ  не могло бути датовано іншою датою.
Учасники справи до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим  відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа  розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.  
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що приведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні КАС України.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що заявником в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами як нововиявлену обставину, за наявності якої судове рішення має бути переглянуто, зазначено отримання повідомлення від 30 грудня 2021 року № 2108308000011 про взяття на облік платника єдиного внеску, на якого не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», форми №2-ЄСВ, що на думку заявника, свідчить про те, що військова частина має подвійну реєстрацію, а саме як неприбуткова організація та як юридична особа. Тому вважає, що це повідомлення вказує на непоширення на військову частину дії вказаного закону, тому відсутні підстави для перебування відомостей про військову частину в ЄДР.  
Частиною другою статті 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
За змістом зазначеної норми нововиявлена обставина має бути достовірно встановленою і не потребувати свого доведення. Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові. Це мають бути обставини, факти, а не докази. При цьому вони повинні бути істотними, такими, що якби були відомі раніше, суд ухвалив би інше рішення. Такі обставини та факти  повинні бути нововиявленими, а не новими та не такими, що змінилися, а також повинні були існувати на час вирішення справи.
          Обставини, які стали підставою для звернення до суду військової частини НОМЕР_1 із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 КАС України.
Приведена заявником обставина (отримання повідомлення від 30 грудня 2021 року № 2108308000011 про взяття на облік платника єдиного внеску, на якого не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію  юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», форми №2-ЄСВ)  не є нововиявленою обставиною, оскільки за своєю суттю є новим доказом, а не нововиявленою обставиною.
При цьому цей доказ не існував на час ухвалення рішення, не оцінювався судом стосовно обставин, що були встановлені судом, а отриманий після постановлення судом першої інстанції судового рішення.
Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Доводи апелянта про те, що приведені в якості підстав для перегляду судового рішення обставини є нововиявленими, спростовані викладеними вище висновками суду.
          Статтею 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Елемент змісту принципу верховенства права ЄСПЛ розглянув у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року, за позицією якого у рішенні в цій справі Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою – домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. 
Посилання апелянта на необхідність виключення відомостей про військову частину з ЄДР як підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд відхиляє, адже така необхідність не є нововиявленою обставиною, а виключення з ЄДР відомостей про військову частину має відбуватися із дотриманням встановленого законодавством порядку. 
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року в справі № 280/6128/20  залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року про відмову у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року в справі № 280/6128/20 за позовом військової частини НОМЕР_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 19 грудня 2022 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 19 грудня 2022 року.    
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко