П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/10681/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітов А.І.,
          Танасогло Т.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2022р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 6.02.2018р. по 28.02.2020р. включно;
- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2020р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008р. в сумі 3 150,89грн.;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 3 899,98грн. в місяць ОСОБА_1 за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р. включно відповідно до абз.4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078;
- стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 3 899,98грн. в місяць за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р. включно в сумі 93 628,89грн. відповідно до абз.4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 6.08.2018р. по 27.02.2020р. він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . При цьому, за період з 6.02.2018р. по 27.02.2020р. грошове забезпечення нараховувалася не в повному обсязі, а саме: не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Позивач вважає такі дії військової частини протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022р. адміністративного позову задоволено частково.
Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базових місяців) при розрахунку ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р. включно.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008р. з урахуваннях раніше здійснених виплат.
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р..
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р. з урахуванням абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ВЧ НОМЕР_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги, скасування рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату індексації за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р., з наступних підстав.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ВЧ НОМЕР_1 у період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р протиправно не виплачувала позивачу індексацію грошового забезпечення. Крім того, базовими місяцями для індексації є січень 2008 року, оскільки у цей місяць було підвищення посадового окладу. 
Також суд першої інстанції вказав, що при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем безпідставно не застосовав приписи абзаців 3-6 пункту 5 Порядку №1078 для обрахунку індексації з 1.03.2018р. по 27.02.2020р., а тому дійшов висновку, що у цьому випадку для захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 у  з 6.02.2018р. по 27.02.2020р. проходив військову у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командувача ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 25.02.2020р. №55 ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом “а” п.2 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2020р. №40 виключено з 27.02.2020р. зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 6.02.2018р. по 27.02.2020р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р. - січень 2008 року, а в період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р. - березень 2018 року, позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2020р. по справі №420/8914/20 визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р.; зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2018р..
Вважаючи, що при виконанні судового рішення відповідачем не враховано п.5 та п.10-2 постанови КМУ від 17.07.2003р. №1078 та правову позицію Верховного Суду в постановах від 10.09.2020р. №200/9297/19-а та від 22.07.2020р. №400/3017/19, в результаті чого визначено невірний базовий місяць та виплачено індексацію грошового забезпечення в меншому розмірі, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій військової частини у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1-2 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в  Конституції України  та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені  законом  пільги, гарантії та компенсації.
Положеннями ч.2,3 ст.9  ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" за №1282-ХІІ від 3.07.1991р. (надалі - Закон №1282).
Положеннями ст.2 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У відповідності до ст.4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103%.
За правилами ст.5 Закону №1282-ХІІ, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ за №1078 від 17.07.2003р..
Згідно з п.1-1 цього Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до п.6 зазначеного Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
У справі "Кечко проти України" (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23). Тобто, коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні ст.1 Першого протоколу.
Відповідно до п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Тобто він є базовим для обчислення індексу споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 7.11.2007р. №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 1 січня 2008р., а отже січень 2008р. є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення. 
Зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 1 березня 2018р.
Зважаючи на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що оскільки у період проходження військової служби підвищення посадового окладу позивача за посадою відбулось у січні 2008р., то обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації має здійснюватись наростаючим підсумком починаючи з цього базового місяця. 
          Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для нарахування і виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 6.02.2018р. по 28.02.2020р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Що стосується індексації грошового забезпечення у період з 1.03.2018р. до 27.02.2020р., то колегія суддів звертає увагу на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, що своїх позовних вимогах ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач усупереч приписам п.5 Порядку №1078 з 1.03.2018р. не виплачував йому фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі: 3 899,98грн. в місяць.
У цьому контексті судова колегія зауважує, що позовні вимоги ОСОБА_1 про застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку №1078 у редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин, а тому задоволенню не підлягають з огляду на таке.
ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок №1078 у період існування спірних правовідносин (з 1.03.2018р. до 27.02.2020р.) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».
Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку №1078, однак лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015р..
Крім цього, як з`ясовано судом, за офіційними даними Державної служби статистики України у березні 2018 року щодо лютого того ж року індекс споживчих цін становив 101,1 відсотки, а поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 1.03.2018р. до листопада 2018р. включно не перевищив 103 відсотки.
Судом встановлено, що у березні 2018 року посадовий оклад позивача збільшився з 740,00 грн до 3260,00 грн і, відповідно, підвищився його загальний грошовий дохід.
Докази того, що розмір підвищення грошового доходу є нижчим за суму індексації, матеріали справи не містять.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення як різниці між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виходячи із фіксованої величини до періоду з 1.03.2018р. до 27.02.2020р..
Разом з цим, встановивши, що величина індексу споживчих цін з 1.03.2018р. до 30.11.2018р. не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин п.1-1 Порядку №1078, згідно з яким у такому разі індексація грошових доходів населення не проводиться.
Внаслідок цього часові рамки протиправної бездіяльності прив`язано до усього часу, протягом якого відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення. Однак, за встановлених обставин справи п.1-1, 5 Порядку №1078 допускали можливість не нарахування індексації грошового забезпечення позивача з 1.03.2018р. до 30.11.2018р..
Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р., а тому вважає за необхідним рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні вимог у відповідній частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022р.  скасувати в частині:
Визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р..
Зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 1.03.2018р. по 27.02.2020р. з урахуванням абз.4, 5, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення індексації грошового забезпечення – відмовити.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022р. – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                    Т.М. Танасогло