Справа №760/25821/21                                     Головуючий в суді І інстанції - Сергієнко Г.Л.
Провадження №33/824/2134/2022                                                       Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
07 вересня 2022 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 серпня 2021 року о 10 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Героїв Севастополя, 72/3, керував автомобілем Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідий колір шкіри, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння  у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №АА-00306, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. 
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням  ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, у яких він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Мотивуючи свої вимоги зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, адже копію постанови він отримав лише 20 липня 2022 року.
Апелянт зазначає, що дійсно 15 серпня 2021 року приблизно о 08 год. 00 хв. він перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Чорновола, 26/2, помітив на землі біля лавки поліетиленовий пакет з пазовим замком з наявною сухою подрібненою речовиною зеленого кольору рослинного походження. Він зрозумів, що це наркотичний засіб та вирішив залишити його собі для власного споживання, поклав знайдений пакет з речовиною до кишені шортів. Після цього на власному автомобілі Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав в напрямку вул. Героїв Севастополя.
В подальшому, в цей же день, приблизно о 10 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 72/3, був зупинений працівниками патрульної поліції та в подальшому співробітниками Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві під час обшуку за добровільною згоди у нього було виявлено поліетиленовий пакет з наркотичною речовиною.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року у справі №760/23225/21 його, ОСОБА_1 було звільнено від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч.4 ст.309 КК України. В матеріалах кримінального провадження були відсутні докази його перебування в стані наркотичного сп`яніння.
Матеріали даної справи та матеріали кримінального провадження відносно нього стосуються однієї і тієї ж події, за участю одних і тих самих осіб.
За таких обставин, на думку апелянта, в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Вказані обставини підтверджує також та обставина, що у нього не вилучався автомобіль.  
 
Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
 
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Із матеріалів справи вбачається, що постанову винесено 12 липня 2022 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції 21 липня 2022 року, тобто в межах десятиденного строку, передбаченого законодавством для апеляційного оскарження. 
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не було пропущено строк на апеляційне оскарження, тому підстави для його поновлення відсутні. 
 
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.ч.2-4 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальними технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що правопорушення вважається закінченим з моменту відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.  
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, правильності кваліфікації дій за вказаною статтею, оскільки зазначене підтверджуються зібраними у справі доказами.
У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №299968 від 15.08.2021 року, ОСОБА_1 15 серпня 2021 року о 10 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Героїв Севастополя, 72/3, керував автомобілем Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідий колір шкіри, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння  у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру №АА-00306, чим порушив п.2.5 ПДР.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, проте він відмовився та при цьому сам не заперечував вживання наркотичних засобів. Будь-яких обставин, які б свідчили про вчинення працівниками поліції неправомірних дій щодо ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксовано.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що оскільки працівниками поліції велась безперервна відеозйомка і відмова ОСОБА_1 від проходження огляду зафіксована на відео, то присутність у такому випадку двох свідків є необов`язковою, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки відсутні докази його перебування в стані наркотичного сп`яніння є безпідставними. Адже, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння утворює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога під запис відеокамер, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.
У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені вимоги закону Солом`янський районним судом м. Києва, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі. 
Доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Істотних порушень закону, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року щодо    ОСОБА_1 - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                 В.О.  Габрієль