ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2022 р.           Справа№ 910/3024/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Копитової  О.С.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Сотнікова  С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Гуньки О.В.

у присутності представників сторін:
від АТ КБ «ПриватБанк» - Куценко О.В. - довіреність №5353-К-Н-О від 02.07.2021 року;
від АТ «Альфа-Банк» - не з`явилися;
ОСОБА_1. - не з`явилася;
Арбітражний керуючий Бандуристий Р.С.- не з`явився,   

розглянувши апеляційні скарги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та акціонерного товариства «Альфа-Банк»
на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року
(повний текст складено 27.06.2022 року)
у справі № 910/3024/20 (суддя Івченко А.М.)
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року по справі №910/3024/20 залишено без розгляду клопотання про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення грошової винагороди від 01.02.2022 року №11/13/22. Задоволено клопотання керуючого реалізацією майна боржника про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та стягнення грошової винагороди від 17.06.2022  року №20/13/22. Затверджено звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року. Стягнуто з кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 , виходячи із принципу пропорційності їх грошових вимог до боржника, на користь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі № 910/3024/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60 357,30 гривень пропорційно визнаних грошових вимог за реєстром кредиторів, а саме з: - акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошову суму у розмірі 20 406,80 гривень; - акціонерного товариства «Альфа-Банк» грошову суму у розмірі 34 162,23 гривень; - товариства з обмеженою відповідальністю «УКР Кредит Фінанс» грошову суму у розмірі 5788,27 грн.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі по тексту - АТ «Альфа-Банк», апелянт 1) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд  скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 та ухвалити нову, якою затвердити звіт керуючого реалізацією майна боржника про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 за період з 14.04.2021 року по 13.05.2021 року у сумі 6810,00 грн. Стягнути з кредиторів грошову винагороду арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. за період з 14.04.2021 року по 13.05.2021 року у сумі 6810,00 грн. пропорційно до визнаних судом вимог до ОСОБА_1 . Також апелянт в апеляційній скарзі клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт 1 зазначає, що місцевим судом не враховані висновки  АТ «Альфа-Банк» проти затвердження звіту керуючого реалізацією майна боржника про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, а також висновки Верховного Суду щодо принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора.
Апелянт наголошує, що Верховним Судом зауважено, що обов`язок кредиторів щодо сплати винагороди арбітражному керуючому внаслідок відсутності у боржника активів виникає лише в випадку, якщо ліквідатором реалізовано принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора. Тобто, сплата винагороди арбітражного керуючого виникає за умови здійснення всієї повноти заходів, спрямованих  на виявлення активів боржника.
Апелянт 1 зазначає, що відповідно до звіту керуючого реалізацією майна боржника від 06.06.2022 року №15/13/22 винагорода арбітражного керуючого нарахована за період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року у сумі 97  572,30 грн. Проаналізувавши поданий арбітражним керуючим звіт, АТ «Альфа-Банк» стверджує, що всі визначені заходи на проведення інвентаризації фінансового та майнового стажу боржника були здійсненні арбітражним керуючим саме 13.05.2021 року, про що останнім і наголошено у відповідному звіті. Отже, в період з 14.05.2021 року по 31.05.2022 року будь-які повноваження арбітражного керуючого щодо виявлення активів ОСОБА_1 не виконувалися, оскільки вся повнота відповідних заходів була здійснена 13.05.2021 року.
Крім того, апелянт 1 зазначає, що у зв`язку з воєнним станом на території України та активними бойовими діями в період від 24.02.2022 року до квітня 2022 року на території міста Києва та Київської області, арбітражним керуючим Бандуристим Р.С. не могли здійснюватися повноваження, які відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства підлягають оплаті.
В подальшому, арбітражним керуючим було запропоновано місцевому суду  замість початкової винагороди у сумі 97  527,30 грн., нарахованої за період з 14.04.2021 по 31.05.2022 року,  стягнути з кредиторів винагороду у сумі 60  357,30 грн., нарахованої за період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року.
Однак,  апелянт вважає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні обґрунтування, чому саме нарахована винагорода до 31.12.2021 року, якщо вся повнота заходів щодо виявлення активів ОСОБА_1 була здійснена арбітражним керуючим 13.05.2021 року.
Підсумовуючи апеляційну скаргу, апелянт 1 зазначає, що на його думку, винагорода арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. підлягає оплаті пропорційно за рахунок кредиторів тільки за період з 14.04.2021 року по 13.05.2021 року у розмірі 6  810,00 грн.
 Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.07.2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк»  передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Зубець Л.П., Барсук М.А.
Також, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі по тексту - АТ КБ  «ПриватБанк», апелянт 2) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд  скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60 357,30 грн. Скасувати оскаржувану ухвалу в частині затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року. Ухвалити нове рішення, яким: відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про стягнення  з кредиторів грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60357, 30 грн.; відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт 2 зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий суд не вірно застосував норми матеріального права, не врахував правові висновки Верховного Суду в аналогічних справах.
Апелянт 2 вважає, що господарський суд міста Києва стягнув грошову винагороду не за виконану роботу, а за період часу перебування в арбітражного керуючого повноважень керуючого реалізації.
Апелянт 2 зазнаачє, що арбітражний керуючий з 14.04.2021 року не подавав щомісяця  звітів про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат, зборів кредиторів не скликав. Натомість, лише 06.06.2022 року на електронну адресу представника АТ КБ  «ПриватБанк» надійшов,  разом із повідомленням арбітражного керуючого про призначення зборів кредиторів, звіт керуючого реалізацією майна боржника про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.
Позиція АТ КБ  «ПриватБанк» на зборах кредиторів обґрунтовувалась тим, що за період здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий вчинив лише дві дії: 29.04.2021 року арбітражним керуючим Бандуристим Р.С. прийнято матеріали справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; 13.05.2021 року керуючим реалізацією Бандуристим Р.С. спільно з боржником  проведено опис (інвентаризацію) майна боржника та визначено його вартість. 
Вказаний обсяг роботи арбітражного керуючого, на думку апелянта 2,  безперечно унеможливлює погодження сплати йому грошової винагороди  за 8 місяців «виконання його повноважень».
Таким чином, апелянт 2, що місцевий суд не надав оцінку позиції кредиторів щодо сплати винагороди, не розглянув жоден аргумент учасників справи та створив ілюзію нібито бездіяльності саме кредиторів у даній справі.
Крім того, апелянт 2 зазначає, що АТ КБ  «ПриватБанк» безперечно розуміє, що згідно ч. 1,4 , 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Однак, ініціатором цієї процедури про неплатоспроможність є боржник (а не кредитор) , який за наслідками процедури отримав звільненняи від боргів, натомість кредитори з даної процедури отримали лише додаткове фінансове навантаження з оплати послуг арбітражного керуючого (який, в свою чергу, був залучений боржником), що не відповідає загальним принципам і засадам законодавства (кредитор у цій справі отримали задоволення своїх вимог у розмірі 0,00 грн.)
Таким чином, враховуючи, що боржник фізична особа (на відміну від юридичної особи) не припиняє свою діяльність, є працевлаштованою, продовжує існувати та відновлює свою платоспроможність, апелянт 2  з посиланням на судову практику Північного апеляційного господарського суду зазначає, що  найбільш доцільним, справедливим і розумним є розглядати саме боржника належним суб`єктом відшкодування грошової винагороди арбітражного керуючого, якого сам боржник і залучив для відновлення своєї платоспроможності.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 08.07.2022 року апеляційну скаргу АТ КБ  «ПриватБанк»  передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Зубець Л.П., Барсук М.А.
  Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 року витребувано з господарського суду міста Києва матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року по справі № 910/3024/20 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність для розгляду апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк»  та апеляційної скарги АТ КБ  «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20.
27.07.2022 року від господарського суду міста Києва на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 року надійшли матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року по справі № 910/3024/20.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 28.07.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Остапенка О.М, Барсук М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20 залишено без руху. 
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ  «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20. Розгляд апеляційної скарги АТ КБ  «ПриватБанк» призначено на 28.09.2022 року. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 року, у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М.,  який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці,  призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 року, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Копитової О.С. суддів: Сотніков С.В., Барсук М.А.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 року клопотання АТ «Альфа-Банк» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20 задоволено. Поновлено АТ «Альфа-Банк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року по справі № 910/3024/20. Розгляд апеляційної скарги АТ «Альфа-Банк» призначено на 28.09.2022 року.
У зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, та відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, змінено склад колегії суддів та відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 26.09.2022 року апеляційну скаргу АТ КБ  «ПриватБанк» передано для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Барсук М.А., Сотнікова С.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу АТ КБ  «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20. Об`єднано апеляційні скарги АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ  «ПриватБанк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20 в одне апеляційне провадження. Розгляд справи №910/3024/20 призначено на 28.09.2022 року.
27.09.2022 року  на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. надійшов відзив на апеляційні скарги АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ  «ПриватБанк», в якому останній просить  суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі № 910/3024/20 - без змін.
В поданому відзиві арбітражний керуючий зазначає, що при розрахунку грошової винагороди в розмірі 60  357,30 грн. останній виходив із того, що стадія погашення боргів у справі тривала 14 місяців - з квітня 2021 року по червень 2022 року, при чому в період з червня 2021 року по листопад 2021 року справа тривала у зв`язку з необґрунтованим оскарженням кредиторами АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ  «ПриватБанк» постанови господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргу. В зазначений період часу ним, як керуючим реалізацією, приймалась активна участь в розгляді Північним апеляційним господарським судом апеляційних скарг АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ  «ПриватБанк», був здійснений додатковий аналіз матеріалів справи, надана належна правова оцінка в контексті питань, порушених в апеляційних скаргах.
В період  часу з квітня 2021 року по грудень 2021 року арбітражним керуючим Бандуристим Р.С. отримано від арбітражного керуючого Смілянця С.М., матеріали справи , проведено ретельний аналіз інформації, отриманої на запити, складено опис майна боржника, та після спливу строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2021 року складено звіт керуючого реалізацією.
Також арбітражний керуючий зазначає, що при розрахунку грошової винагороди останнім було враховано активність бойових дій на території Київської області, а також незначну складність справи та відсутність майна боржника, за рахунок реалізації якого могло би бути здійснено погашення вимог кредиторів, а також і інші фактори та зменшено розмір належної йому грошової винагороди до 60  357,30 грн.
28.09.2022 року у в судовому засіданні оголошено перерву до 02.11.2022 року.
30.09.2022 року на електронну адресу суду від представника АТ «Альфа-Банк»  надійшла відповідь на відзив арбітражного керуючого.
В поданій відповіді представник АТ «Альфа-Банк» зазначає, що на його думку, основним доводом арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. щодо нарахування його винагороди є його участь у судовому провадженні щодо оскарження постанови господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року та відповідно підготовка процесуальних документів для такої участі.
          Однак, представник АТ «Альфа-Банк» вважає, що участь у судовому засіданні та підготовка відповідних процесуальних документів в ході провадження не можуть вважатися діями щодо ліквідаційної процедури боржника, оскільки ці дії є обов`язком в силу специфіки роботи арбітражного керуючого та відноситься до суто процесуальних дій, які здійснюються в межах слухання судової справи.
Таким чином, враховуючи викладене, представник АТ «Альфа-Банк» вважає, що вчинені дії арбітражного керуючого Бандуристого Р.С.  у судовому провадженні щодо оскарження постанови господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року не підлягають оплаті, оскільки не є діями щодо ліквідаційної процедури боржника.
Крім того, представник АТ «Альфа-Банк» звертає увагу Північного апеляційного суду на судову практику щодо вирішення питання винагороди арбітражних керуючих, а саме: постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 року  у справі №925/638/21. 
01.11.2022 року від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли додаткові пояснення аналогічні доводам вказаним в апеляційній скарзі.
В судове засіданні 02.11.2022 року з`явився представник  АТ КБ «ПриватБанк»  та надав усні пояснення по справі.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. В зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе прийняти рішення без участі їх представників.
02.11.2022 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, щ надавались під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк»  - частковому задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в частині затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року та в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С  грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реалізацією у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60  357,30 грн. - скасуванню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року.
Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ст. 114 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право:
1) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю;
2) отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством;
3) здійснювати огляд майна боржника;
4) отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до  Закону України «Про банки і банківську діяльність».
2. Арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний:
1)організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість;
2) брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду;
3)відкрити спеціальний рахунок для розрахунків з кредиторами;
4)погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна;
5) якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дати такого продажу;
6) виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника;
7) здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.  Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, яка кореспондується з ст. 13 Цивільного кодексу України, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
При цьому «добросовісність» має трактуватися як категорія моральна, що відображає врахування особою інтересів інших учасників господарських правовідносин, публічного інтересу тощо, а "розсудливість" - як категорія інтелектуальна, що припускає адекватність оцінки особою цінності певного цивільного права, доцільності своїх дій, наслідки здійснення або нездійснення цивільного права. Тобто, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.
Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого  під час здійснення ним процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність, господарський суд, через призму зазначених статей та процесуального законодавства, має досліджувати якість виконаних робіт; час за який вони виконані; які фактичні дії вчинялись керуючим реструктуризацією за заявлений ним період та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно належно виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала зазначена процедура, враховуючи те, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ст.10 Кодексу України з процедур банкрутства).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові  Верховного від 15.05.2018 року  у справі №29/5005/486/2012.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме зі звіту арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. від 06.06.2022 року №15/13/22, за період своєї роботи отримав документи від попереднього арбітражного керуючого, склав акт інвентаризації про відсутність майна та приймав участь в судових засіданнях під час перегляду в апеляційному порядку постанови про визнання боржника банкрутом.
В своїх поясненнях арбітражний керуючий зазначає, що при розрахунку грошової винагороди на суму  60  357,30 грн., останнім враховано, що  стадія погашення боргів у справі тривала 14 місяців - з квітня 2021 року по червень 2022 року, при чому в період з червня 2021 року по листопад 2021 року справа тривала у зв`язку з необґрунтованим оскарженням кредиторами  АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» постанови господарського суду міста Києва від 14.04.2021 року про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення.
Арбітражним керуючим зазначено, що у вказаний  вище період останнім, як керуючим реалізацією, приймалась активна участь в розгляді апеляційним судом апеляційних скарг АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ «ПриватБанк», був здійснений додатковий аналіз матеріалів справи в контексті питань, порушених в апеляційних скаргах кредиторів, надана належна правова оцінка вказаним питанням та викладена в відзивах на апеляційні скарги.
Також арбітражним керуючим зазначено, що в період з квітня 2021 року по грудень 2021 року останнім отримано від арбітражного керуючого Смілянця С.М., який здійснював повноваження керуючого реструктуризацією у справі, документацію, проведено ретельний аналіз інформації.
Отже, враховуючи викладене, діяльність арбітражного керуючого Бандуристого Р.С., як керуючого реалізацією у справі за період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року за яку він просить стягнути з кредиторів 60  357,30 грн. складається з: 1) отримання документів від попереднього арбітражного керуючого; 2) складання акту про інвентаризацію про відсутність майна; 3) участь в судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду при розгляді апеляційних скарг АТ «Альфа-Банк» та АТ КБ «ПриватБанк» на постанову про визнання боржника банкрутом та підготовка відзивів на апеляційні скарги.
Жодних інших дій визначених Кодексом України з процедур банкрутства  арбітражним керуючим не проводилось.
При цьому, як встановлено під час судового розгляду, участь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. в судових засіданнях зводиться до його присутності в одному судовому засіданні на якому апеляційним судом було прийнято постанову.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що місцевий суд затверджуючи звіт керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, не дослідив належним чином обсяг дій арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. у даній справі та прийшов до помилкового висновку щодо його затвердження. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. не позбавлений права подати  до господарського суду міста Києва на затвердження новий звіт керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат з урахуванням зазначеної постанови та подання належних доказів на підтвердження проведеної работи.
Що стосується оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у даній справі в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. грошової винагороди, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 115 та ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. При цьому обов`язково умовою є те, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Тобто, на етапі реструктуризації боргів законодавець поклав саме на боржника весь тягар оплати послуг арбітражного керуючого.
Після переходу до наступної стадії - погашення боргів в Кодексі України з процедури банкрутства не визначено, що у разі закінчення внесених заявником/боржником авансованих коштів або відсутності коштів та майна у боржника, суд може стягнути з кредиторів кошти для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.
Так, як було вищезазначено, згідно з ч. 1  ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
Колегія суддів звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства містить застереження щодо боржника, який ініціює своє банкрутство, а саме: звертаючись до господарського суду з заявою про неплатоспроможність фізичної особи заявник зобов`язаний мати достатньо майна для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (ч. 5 ст. 34 та ч. 1 ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства).     
Отже, нормами Кодексу України з процедур банкрутства передбачено додаткову вимогу щодо заяви боржника, у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (неплатоспроможность) - обов`язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 120 днів в процедурі реструктуризації   боргів боржника; в процедурі погашення боргів боржника; відшкодування судового збору, сплаченого кредиторами за подачу грошових вимог, згідно переліку кредиторів, який визнає боржник та їх правової допомоги, тощо.
Таким чином, враховуючи викладене, законодавець звільнив фізичну особу лише від обов`язку сплати судового збору за подання заяви про неплатоспроможність, проте інших пільг щодо оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, Кодекс України з процедур банкрутства не містить.
На відміну від інституту про неплатоспроможність фізичної особи інститут про банкрутство юридичної особи має свої особливості. 
Так, абзацом 7 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Частиною 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Тобто, Кодекс України з процедур банкрутства розширює можливості за рахунок чого може бути оплачено послуги арбітражного керуючого у справах про банкрутство юридичної особи, які  ініційовані кредиторами. 
Крім того, активи боржника-юридичної особи, можуть збільшуватися за рахунок майнових прав, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, та зобов`язаннями осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 Господарського кодексу України), також, за наслідком застосування субсидіарної відповідальності до третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб, за доведення боржника до банкрутства або з вини цих осіб (ч. 2 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства).
Важливою відмінністю двох інститутів є і те, що у справах про банкрутство юридична особа ліквідується, проте, за фізичною особою зберігається ряд обов`язків та остання не втрачає право на працю та інші можливості для набуття статків. 
В даному контексті апеляційний суд зважає, що ініціатором цієї процедури про неплатоспроможність є боржник, а не кредитор, який за наслідками процедури отримав звільнення від боргів, натомість кредитори з даної процедури, за позицією суду першої інстанції, отримали лише додаткове фінансове навантаження з оплати послуг арбітражного керуючого, що не відповідає загальноправовим принципам розумності та справедливості.
Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).
Тому, на думку колегії суддів, перекладення обов`язку по оплаті грошової винагороди арбітражного керуючого на кредиторів ставить в край невигідне становище останніх, оскільки після списання боргу на них ще і буде покладено додатковий тягар оплати судових витрат, які можуть перевищувати сам борг фізичної особи, що нівелює весь принцип інституту про неплатоспроможність фізичної особи.
Як зазначено вище, законодавець передбачив обов`язок для боржника мати достатньо майна на погашення судових витрат у справі у разі ініціювання свого банкрутства  (неплатоспроможності), скільки після реструктуризації боргів заявник отримує пільги, які передбачені в інституті про неплатоспроможність. Тому перекладання боржником тягаря оплати послуг арбітражного керуючого на кредиторів, які звернулися в справу про банкрутство в надії отримати частину своїх коштів, на думку колегії суддів є зловживанням з боку боржника своїми правами в розумінні ст. 13 Цивільного кодексу України та ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України         визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно зі ст. 86  Господарського процесуального кодексу України,  суд  оцінює  докази  за своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.              
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За вказаних обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, апеляційна скарга АТ «Альфа-Банк» - частковому задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 22.06.2022  року в частині затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про стягнення з кредиторів грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60  357,30 грн. та відмову  у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року.
Щодо посилання місцевого суду на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.03.2021 року у справі №5011-15/2551-2012 колегія суддів зазначає, що в зазначені справі, Верховний Суд висловив позицію щодо справ про банкрутство юридичних осіб, які було ініційовано кредитором, а не боржником, більш того справи про неплатоспроможність фізичної особи мають ряд особливостей, які наведені вище.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»  на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 задовольнити.
2.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 задовольнити частково.
3.Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року у справі №910/3024/20 скасувати в частині затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року.
4.Ухвалити нове рішення, яким:
- відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про стягнення з кредиторів грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реалізацією у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.12.2021 року у розмірі 60  357,30 грн.; 
- відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про затвердження звіту керуючого реалізації про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі №910/3024/20 в період з 14.04.2021 року по 31.05.2022 року.
5.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
6.Матеріали справи №910/3024/20 повернути до господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

В зв`язку з перебуванням судді Барсук М.А. на  підготовці в Національній школі суддів України повний текст постанови складено та підписано 14.11.2022 року.

Головуючий суддя                                                            О.С. Копитова 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                С.В. Сотніков