КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 359/8326/21
провадження № 22-ц/824/8638/2022
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 жовтня  2022 року                                                                                                 м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А. 
при секретарі  Полянчук І. А.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року в складі судді Семенюти О. Ю.,
встановив:
 
30.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна»), в якому просила зобов`язати   відповідача провести реструктуризацію зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті № 41-07-Ид/23 від 16.03.2007, а саме здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позивачу поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації, поклавши на ОСОБА_1 вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором:
- сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації в розмірі 1 011 368,89 грн, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації на виконання цього судового рішення і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації;
- сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації в розмірі 123 929,96 грн;
- сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1 011 368,89 грн за період з дня проведення реструктуризації на виконання цього судового рішення у розмірі, передбаченому пунктом 7 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування».
- сплатити пеню за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 28 460,18 грн.
Посилалась на ті підстави, що  16.03.2007 між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір № 41-07-Ид/23, до  якого  19.08.2008  було  укладено   додаткову угоду №1. 
16.03.2007  між нею та ПАТ  «Банк  «Фінанси та Кредит»  було  укладено  іпотечний договір,  за яким в заставу (іпотеку) передано   нерухоме майно:  домоволодіння під АДРЕСА_1 .
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2012 у справі № 1005/3350/2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти у розмірі 1 179 611,50 грн, як заборгованість за кредитним договором № 41-07-Ид/23 від 16.03.2007: основна сума боргу (тіло кредиту) -           1 011 368,89 грн, сума відсотків за користування кредитом - 123 929, 96 грн, борг по нарахованій щомісячній комісії - 15 852,48 грн та заборгованість по пені - 28 460,18 грн.
22.03.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»  та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором.
23.04.2021  набув чинності Закон  України «Про внесення  змін  до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено  пунктом 7.
Відповідно  до   підпункту 2 пункту 7  розділу  ІV  цього  Закону зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: якщо   виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).
Зобов`язання  позивача, як позичальника за вищевказаним  договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, відповідають  вищенаведеним критеріям. 
14.07.2021 позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення реструктуризації, до  якої  додано  усі необхідні  документи.
Листом  від 29.07.2021 вих. №118036694 відповідач відмовив позивачу у проведенні реструктуризації з причини наявної простроченої заборгованості по договору станом на 01.01.2014.
Вважаючи відмову відповідача у проведенні  реструктуризації  незаконною,  позивач просила   позов  задовольнити. 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.
28.06.2022 ОСОБА_1 подала  апеляційну  скаргу, в якій просить  скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вважає  висновки суду першої  інстанції  про  відмову в задоволенні  позову  такими,  що  не  ґрунтуються на нормах  Закону  України «Про  споживче  кредитування».
Посилається на  ті підстави, що  відповідно  до  умов   кредитного  договору строк  основного  зобов`язання та інших платежів спливає після 01 січня 2014 року. Первісний кредитор   вимагав повернути   заборгованість  достроково, що  встановлено  судовим рішенням  у справі  № 1005/3350/2012.
Отже  абзац 2 підпункту 1 пункту 7  розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» до спірних відносин не застосовується.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Вважає рішення  суду  першої  інстанції законним,  обґрунтованим  та таким, що  ухвалено  з правильним застосовуванням  норм   матеріального  права та з дотриманням  норм процесуального права.
В судовому засіданні представник  ТОВ «Росвен Інвест Україна» - Порчинський  О. І.  просив апеляційну скаргу залишити без зволення, а рішення  суду першої інстанції залишити без змін.
Позивачка ОСОБА_1   в особі представника ОСОБА_3   надіслала  клопотання  від 04.10.2022,  в якому  просила   розглянути апеляційну  скаргу   без  участі позивача та її представника,  апеляційну  скаргу  задовольнити.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом  встановлено,  що  16.03.2007 між  ОСОБА_1   та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір № 41-07-Ид/23.
За умовами вказаного  договору банк  надає  позичальнику в  тимчасове користування  кредитні  ресурси в сумі 137 680  доларів  США з оплатою   по процентній  ставці 11,6 %  річних, строком повернення  - до  15  березня  2025 року. 
Кредитні  ресурси отримані  позичальником  за цим договором  використовуються  за цільовим призначенням:  для  придбання  домоволодіння, розташованого  за адресою:    АДРЕСА_1 , загальною площею 105,3 кв.м., житловою  площею  71,8 кв.м., з надвірними господарсько-побутовими будівлями  та  спорудами, та земельної ділянки  площею  0,12 га, на  якій знаходиться  вищевказаний житловий будинок. 
16.03.2007  між вказаними сторонами    було  укладено  іпотечний договір,  за яким в заставу (іпотеку) передано   нерухоме майно:  домоволодіння під АДРЕСА_1 , загальною  площею  105,3 кв.м.,  житловою  площею  71,8 кв.м., а також надвірні  будівлі  та споруди.
19.08.2008  до кредитного договору № 41-07-Ид/23 було  укладено  додаткову  угоду  №1.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2012 (справа № 1005/3350/2012), залишеним без змін  ухвалою  Апеляційного  суду  Київської області від 25  липня  2012  року,   стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно,  на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по  кредитному договору № 41-07-Ид/23 від 16.03.2007 в розмірі 1 179 611,50 грн та 1 820  грн  судових витрат. 
22.03.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»  та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір про відступлення прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором та іпотечним договором.
14 липня  2021  року  ОСОБА_1 звернулася  до  ТОВ  «Росвен Інвест Україна»  із заявою  про  проведення  реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, за кредитним договором від 16.03.2007 № 41-07-Ид/23,  зобов`язання за яким забезпечені іпотечним договором від 16.03.2007.
До заяви додала: довідку про склад сім`ї;  свідоцтво про  розірвання  шлюбу;  розширену  інформацію  з Державного  реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї позичальника; розширену  інформацію  з Державного  реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна  -  будинку  за адресою: АДРЕСА_1 ;  рішення  Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2012 та ухвалу  Апеляційного  суду  Київської області від 25  липня  2012  року (справа № 1005/3350/2012).
Листом  від  23 липня 2021 року   №11803694 ТОВ  «Росвен  Інвест Україна» повідомило  ОСОБА_1   про  відмову  в проведенні обов`язкової   реструктуризації  у зв`язку з існуванням  прострочених  платежів   за кредитним договором  №41-07-Ид/23 від 16.03.2007,  які  не були погашені   станом  на  01.01.2014 та залишаються  непогашеними на  момент  подання  заяви про  проведення  реструктуризації. 
Відмовляючи у задоволенні  позову  про  зобов`язання ТОВ  «Росвен  Інвест Україна» провести реструктуризацію  зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за договором  про  споживчий кредит, наданий в іноземній валюті №41-07-Ид/23 від 16.03.2007,  суд першої  інстанції  виходив з того,  що    зобов`язання  останньої  не  відповідають  одному  з критеріїв, передбаченому   пунктом  7  розділу  IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", а саме відсутності станом на  01 січня  2014 року  простроченої заборгованості, яку згідно з  договором  позичальник зобов`язаний сплатити  не  пізніше  1 січня  2014 року.   
Перевіривши доводи апеляційної скарги,  а також матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати  послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв діловогообороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.
23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 
1)                  обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:
наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Встановивши,  що  станом на  01 січня  2014 року у позивача  наявна  прострочена  заборгованість  за кредитним договором, яка не була погашена  до  дня проведення  реструктуризації,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зобов`язання, передбачені кредитним договором № 41-07-Ид/23 від 16.03.2007,  не підлягали  обов`язковій реструктуризації.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне апеляційну  скаргу залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення  складено  20 жовтня 2022  року. 

Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт  
 
                                                                                                          Т.А. Семенюк